IRODALMI ISMF.RTF.TKSEK 387 



tes phasianclliis L fajhoz x'eszi. A Hesperomis regalis, Laornis Edwurd- 

 sianus, Palacotriníra litfomlis, vagans és vetus alakokat Telmatornis 

 prisais és affinis-^iX fenntartja és fölállítja a Telmatoriiix rex n. sp.-t. 



Az eocaen-madarak közül fönntartja a MARSH-féle Aletornis bellus, 

 gracilis, nobilis, peniix, venustiis, Bubo leptosteus, Barornis regens, Uin- 

 tornis lucaris, továbbá a Diatrynia giganfea, Palacophasianiis meleagroi- 

 desS\\\]V. alakokat, a Gallinuloides wyoniingensis Eastman alakot a császár- 

 madarakhoz sorolja; új alakokul pedig felállítja a Botauroides parvus 

 (n. g. et sp.), Eoceornis ardetta (n. g. et sp.), Falco falconella (n. sp.), 

 Grus Marslii (n. sp.); az Aquila antiqua Shuf. (Bull. Amer. Mus. Nat. 

 Hist. XXXII. 1Q13 p 297) alakot pedig az éjjeli ragadozókhoz sorolja 

 Minerva antiqua n. g. néven. 



Oligocaen rétegekből csupa új alakot ir \t,u. m. Columbus oligo- 

 caenus {sp. nov?), Larus pristinus (n. sp.), Limicolavis pluvianella (n. g. 

 et. sp.), Plialacrocorax niarinavis (n. sp.), Pli. nicditcrraneus (n. sp.), Pha- 

 sianus americanus (n. sp.). 



A miocaen-madarak körül fönntartja Marsh Aquila Danana, Puffinus 

 Conradi,Uria antiqua alakjait, új fajkéntpedig leirja a.Phasianus mlocaenus-t. 



A pleistocaen leletek között megtartja a Marsh által leirt Orus 

 Hc^deni, Plialacrocorax idahensis, Uria (Cattaractes) affinis és a Cope 

 által leirt Meleagris s/z/íítZ^ö alakokat, meghatározza a ßri7/?/^ß canadensis-^, 

 új fajokként fölállítja a Meleagris Riclunondi és Tympanuchus Lulli alakokat. 

 Ismeretlen korú rétegekből leirja a köv. új alakokat: Colinus Eatoni, 

 Gavia pusilla, Plias ian us Alfliildae és cfr. Haliaetus leucoceplialus. 



Dr. Lambrecht K 



Shufeldt, R. W., A critical study of the fossil bird Gallinuloides wyoniin- 

 gensis Eastman. Journ. of Geol. XXIII. No. 7. 1915. V. 619— ó34. Figgs. 2. 



Szerző felülvizsgálta azt az ép megtartású, Wyoming «Green River» 

 (középső eocaen) palájában 1900-ban talált madárlenyomatot, a melyet 

 Eastman Ch. R. a Geological Magazin-ban (1900, p. 54 — 58, pl. IV.) 

 Gallinuloides wyomingensis néven irt le. A lelet a cambridgei (Massa- 

 chusetts) «Museum of Comparative Zoology» tulajdona. 



Bár Eastman dolgozatának elején úgy beszél a leletről, mint «a 

 nearly perfect sceleton of a gallinaceous bird», mégis arra a konklúzióra 

 jut, hogy a kihaltnak vett genushoz tartozó alak egy «shortbilled, stout 

 legged birds attaining, the size of a gallinule, rail, or small coot, and 

 resembling there form in general character». Lucas a wyomingi eocaen 

 lenyomatot külön család (Gallinuloididae) képviselőjének tartotta (Bull. 

 Mus. Comp. Zool. at Harward Coll. XXXVl. 1900—1901, p. 79—84), 

 amelyet rokonnak tartott az Odontophorinae-VçX. 



Shuffldt nagy összehasonlító anyaga alapján a leletet fajdfélének 



25* 



