böl alkotott óriás léghajó, a „Deutschland" 

 képét, a mint könyökösen megtörve és be- 

 horpasztva, mint egy régi kályhacső, ház- 

 tetőkön feküdt és igazán siralmas képet 

 nyújtott. Ugyanez időtájban járt pórul az 

 osztrák hadi léggömb, a „Lebaudy", a me- 

 lyet egy hatalmas szélroham támadott s a 

 mely csak úgy menekült a franczia „Patrie" 

 ismeretes sorsától, hogy majdnem ugyanabban 

 a pillanatban, a melyben a tartó legénység 

 ereje végleg elfogyott volna, egy különösen 

 hatalmas szélroham földhöz vágta úgy, hogy 

 a szövete megrepedt, a gáz kiáramlott s a lég- 

 gömb, mint roncs, a földön fekve maradt. 



Az összes magyarázatoknak, következteté- 

 seknek és részben szépítéseknek nincs értelme, 

 mert a katasztrófák főoka a fizikai alaptörvé- 

 nyeknek könnyelmű elhanyagolásában ; azok- 

 nak a melyek a levegőáramlatoknak a felüle- 

 tekre gyakorolt hatásáról szólnak, a melyeknek 

 hatása annál nagyobb, minél könnyebb a 

 gáz, a mely a léggömb emelkedését eszközli. 

 Egy éleselméjű németnek igaza volt, a midőn 

 Zeppelin gróf alkotásait a „Schönwetterballon" 

 (szépidőléggömb) névvel illette. 



A második sorban — de csak sorrend 

 szerint — áll a dynamikus röpülés készüléke : 

 a röpülőgép, az aeroplán, a monoplán és bi- 

 plán, a szárnyszerüen álló felület szerint el- 

 nevezve. 



A kritériumot az a „pilota" és röpülőgépe 

 szolgáltatta, a ki és a mely Parisban kor- 

 szakalkotásra lett volna hivatott. A bizalom 

 oly erős volt, hogy Francziaország kormánya 

 külön csoportban foglalt állást, hogy a fényes 

 eseménynek tanuja legyen. De hát nem így 

 történt. Oly körülmények folytán, a melyek 

 nincsenek teljesen felderítve, a „pilota" 1 rö- 

 piilőgépével az imént kiemelt csoportba ron- 

 tott, elütött egy minisztert, ki holtan maradt 

 a gyepen és jelentékenyen megsebesítette a 

 miniszterelnököt. A tanulság pedig ebből az 

 eseményből világosan az, hogy a röpülőké- 

 szülék nem volt „a pilota* hatalmában. 



A főirány, a melyet a röpiilőkészülékek 

 követnek, valóban időszerű, világosan szólva, 

 „modern". A törekvés naiv és primitiv for- 

 mája, a mint azt az öreg Icarus viaszszár- 



presse, brachten erst vor kurzer Zeit das Bild 

 des verunglückten blechernen Riesenballons 

 „Deutschland", der gleich einer geknickten, 

 eingedrückten und verbogenen alten Ofenröhre 

 auf Gebäuden dalag und wirklich einen kläg- 

 lichen Eindruck machte. Ohngefähr zur sel- 

 ben Zeit verunglückte der österreichische 

 Kriegsballon „Lehaudij" , den ein gewaltiger 

 Windstoss zusetzte, und der nur dadurch dem 

 Schicksal des französischen Ballons „Patrie" 

 entging, dass er beinahe in dem Moment, 

 als die Kraft der haltenden Mannschaft ganz 

 zu Ende war. durch einen besonders starken 

 Windstoss zu Boden geschleudert wurde, wo- 

 durch die Hülle barst, das Gas entwich und 

 der Ballon als Wrack am Boden liegen blieb. 



Alle Erklärungen, Folgerungen und zum 

 Teil Beschönigungen haben keine Geltung, 

 denn die Grundursache der Katastrophen liegt 

 in der Nichtbeachtung oder leichtsinnigen 

 Missachtung desphysikalischen Grundgesetzes, 

 welches über den Druck des Luftströmungen 

 auf Flächen handelt und dessen Wirkung umso 

 grösser ist, je leichter das Gas, welches den 

 Ballon zum Steigen bringt. Ein witziger Deut- 

 scher hatte ganz recht, als er meinte : die Bau- 

 werke des Grafen von Zeppelin kann man füg- 

 lich „Schönwetterballone" nennen. Ganz recht! 



In zweiter Reihe — jedoch nur dem Ent- 

 stehen nach — steht der dynamische Flug, 

 die Flugmaschine, das Aeroplán, Monoplan 

 und Biplan, je nach Art und Zahl der im 

 ganzen flügelartig gestellten Flächen benannt. 



Das Kriterium lieferte jener „Pilot" und 

 sein Flugapparat, der in Paris berufen gewe- 

 sen wäre eine Epoche zu bilden. Das Ver- 

 trauen war so fest, dass in einer besonderen 

 Zuschauergruppe Frankreichs Regierung ihren 

 Stand einnahm um Zeuge des glänzenden 

 Erfolges zu sein. Es kam aber bedeutend 

 anders I Infolge von Umständen, die nicht ganz 

 klar dargelegt wurden, fuhr der „Pilot" mit 

 seinem Flugapparat mitten in die bezeichnete 

 Gruppe hinein, streckte einen Minister tot zu 

 Boden und verwundete — gerade den Konseils- 

 präsidenten nicht unerheblich. Die Lehre aus 

 dem Vorfalle war offenbar die, dass der „Pilot" 

 den Flugapparat nicht in seiner Gewalt hatte. 



Die Hauptrichtung, welche Entwickelung 

 und Verwendung der Flugapparate einschlug, 

 ist ganz zeitgemäss, um deutlich zu sprechen: 

 „modern". Das naive und primitive Wesen 



1* 



