is^ 



A tövisszúró gébics a szabadon fészkelő 

 madarak nail pusztítja esős időben. 

 Salgótarján, 1910. G jdóczkt János. 



Der Dorndreher vertilgt die Jungen '1er Frei- 

 briiter, und zwar bei Regenwetter. 

 Salgótarján, L910. Johann Gajdóczky. 



Szénczinegét rabló tövisszúró líébics. 



Veszprém városa közepén lévő lakásom ud- 

 varán, az ablakomtól alig két lépésnyire lévő 

 szönyegporló oszlopára helyezeti A-jelű mű- 

 odaba, nagy örömömre, szénczinege települt 

 ezidén. A tíókák etetése idején egyszer csak 

 a tövisszúró gébics hangja ütötte meg füle- 

 met. Kimegyek az udvarba és elzavarom a 

 gébicset, a mely a szomszéd kerítésére szállt 

 Az etetésből érkező hímczinege ugyanoda 

 szállt s onnan a gébics a szemem láttára 

 kapta el. Soha többé vissza nem jött. Párja 

 sokáig hívogatta, de utóbb beleélte magát a 

 magányos kötelességteljesitésbe és végtelen 

 szorgalommal nevelte fel kicsinyeit. 



Karácson Géza. 



Raub einer Kohlmeise durch Dorndreher. 



lu eine Nisthöhle A. welche kaum zwei 

 Schritte von meinem Fenster, an den Pfahl 

 des Teppichklopfergestells befestigt war. hatte 

 sich in diesem Jahre zu meiner Grossen Freude 

 ein Kohlmeisenpaar eingerichtet. Zu erwähnen 

 ist hiebei, dass meine Wohnung inmitten der 

 Stadt Veszprém liegt. Als schon Junge im 

 Neste waren, vernahm ich auf einmal die 

 Stimme des Dorndrehers. Ich eile in den Hof 

 hinaus und verscheuche den Dorndreher, 

 welcher auf den Zaun des Nachbars flog. 

 Das vom Füttern kommende Männchen des 

 Kohlmeisenpaares Hess sich ebendaselbst nie- 

 der, und wurde dort von dem Dorndreher vor 

 meinen Atigen gepackt. Die Meise kam nie 

 wieder. Ihr Pärchen lockte sie lange, es lebte 

 sich endlich doch in das alleinige Erfüllen 

 der Elternpflichten ein und gelang es ihm 

 auch seine Jungen mit unendlichem Fleisse 

 grosszuziehen. 



Géza v. K ibacson. 



Jegyzet. Ebből a látszólagos ellentmondás- 

 ból, mely a gyomortartalom-vizsgálatok és a 

 szabadban szerzett észleletek fenti sorozata 

 közt mutatkozik, az tűnik ki. hogy a tövis- 

 szúró gébics táplálkozásának felderitésére egy 

 esztendő és egy terület még ily beható kutatás 

 mellett sem elegendő. 



Az a körülmény ugyanis, hogy a tavarnai 

 gébicsek ezidén nem vetemedtek fészekrab- 

 lásra, onnan is eredhet, hogy ott ezidén 

 cserebogárjárás és utána is bőséges bogár- 

 termés volt s igy e madarak a fiókaetetés 

 esős, hideg napjain sem láttak rovarban 

 hiányt. 



Mert hí így a tövisszúró gébics alkalmilag 

 madárfiat rabol, az tagadhatatlan. A kérdés 

 isak az. mily mértékben teszi s minden vi- 

 déken egyformán űzi-e. nagy átlagban mek- 

 kora ez a kár, mily mértékben csökkenti 

 rendes táplálékával hajtott hasznát? Erre 

 pedig csak különböző tipusú esztendők során 



Anmerkung. Aus diesem scheinbaren Wider- 

 spruche, welcher zwischen den Mageninhalt- 

 Untersuchungen und der obigen Reihe im 

 Freien gemachter Beobachtungen besteht, stellt 

 sich heraus, dass die Nahrungsfrage des Dorn- 

 drehers während eines Jahres und auf einem 

 Gebiete selbst bei solch eingehender Unter- 

 suchung nicht geklärt werden kann. 



Dass die Dorndreher von Tavarna heuer 

 keine Nesträuber waren, wurde vielleicht da- 

 durch verursacht, dass dort heuer ein Mai- 

 käferjahr war. weshalb die Vögel auch während 

 der Fütterungszeit bei kaltem regnerischen 

 Wetter genügend Insektennahrung fanden. 

 Denn dass der Dorndreher gelegentlich Vogel- 

 junge raubt, ist unleugbar. Die Frage ist nur. 

 in welchem Maasse er dies tut, ob er dies in 

 allen Gegenden so macht, wie gross dieser 

 Schaden im Durchschnitte ist, und in welchem 

 Maasse er dadurch den Nutzen verringert, 

 welchen er durch seine gewöhnliche Nahrung 

 leistet? Diesbezüglich können nur während 



