235 



Menyét (Mustela sp. ?) — Wiesel 



Denevér (Vespertilio sp. ?) — Fledermaus . . 

 Pele (Myoxus sp. ?) — Siebenschläfer . . . 

 Mókus (Sciurus vulgaris L.) — Eichhörnchen 



Egér (Mus sp.) — Maus 



Darázs (Vespa sp.) — Wespe 



Méh (Apis sp.) — Biene 



Hangya (Formica sp. ?) — Ameise .... 



Hasznos madár foglalt el 



tehát, 2254 odút = 39°/„ 



Veréb 638 „ = 11% 



Egyéb állat . . . . . 281 ,. = 5% 

 Összesen . . 3173 odút = 55% 



Von nützlichen Vögeln wur 



den folglich bewohnt 

 Von Sperlingen . . . 

 Von anderen Tierarten 

 Zusammen . 



3173 



Nist- 

 höhlen 



= 55% 



Az újabban forgalomba került nagy D-odü 

 lakói közt a baglyokon, szalakótán és búbos- 

 bankán kívül seregélyt, szénczinegét, csuszkát, 

 fakaszt és nyaktekercset is észleltek. Ez két- 

 ségtelenül a tágasabb öblű odúnak a fiókák 

 fejlődésére kedvezőbb s ez okból keresettebb 

 volta mellett bizonyít. 



A fiókaszapor illatról is pontos észleleteket 

 küldött : 



Theodorovics Ferencz, Királyhalma; Sely- 

 messy Ferencz. Herkulesfűrdő ; Dr. Mauks K., 



Unter den Bewohnern der in neuerer Zeit 

 dem Gebrauche übergebenen grossen Höhle 

 Modell D wurden ausser Eulen, Blauraken 

 und Wiedehopfen auch Stare, Kohlmeisen, 

 Kleiber, Baumläufer und Wendehälse be- 

 obachtet. Dieser Umstand spricht entschieden 

 dafür, dass die geräumigere Höhle der Ent- 

 wickelung der Jungen gedeihlicher und aus 

 diesem Grunde bevorzugter ist. 



Auch über die Zahl der Jungen berich- 

 teten : 



Algyógy ; Kenessey László, Pettend ; Sipos 

 Antal, Körmend. 



Széuczinege — Kohlmeise 

 Kékczinege — Blaumeise. 

 Barátczinege — Sumpfmeise 

 Seregély — Star . . . 

 Nyaktekercs — Wendehals 



.9 1 



9 



8 



5 



7 



A költés időszakában végzett revideálás 

 különben az ivadék pusztulásnak gyakran je 

 lentékeny arányaira i.s rávilágít, a mint azt 

 Dr. Mauks KAroly alábbi észleleteiből láthatjuk: 



Parus major L.: 14 fészekben kikelt 108 

 fióka, kirepülés előtt elpusztult 11 fióka. 

 Utóbbiak közül 10 darabot 1 — 2 napos 

 korukban hagyták el az öregek ; az odu 

 lakott verandán volt. sürün háborgatott 



1 Az első költés maximuma egy esetben 15 fióka, 

 Pettenden. A második költés átlaga 6 fióka. 



Durch die in der Brutperiode durchge- 

 führte Revision erhellt übrigens auch die oft 

 erhebliche Vernichtungsziffer der Jungen, wie 

 dies die folgenden Beobachtungen des Dr. Karl 

 Mauks beweisen : 



Parus major L. : 14 Nester enthielten 108 

 Junge ; vor dem Flüggewerden gingen 

 11 Junge ein. Von letzteren wurden 10 im 

 Alter von 1 — 2 Tagen von den Alten 

 verlassen ; die Höhle war auf einer be- 



1 Das Maximum der ersten Brut betrug in einem 

 Falle — in Pettend — 15 Junge. Durchschnitt der 

 zweiten Brut 6 Junge. 



30* 



