236 



helyen. A 15. fészekaljat tojás korában 

 pusztították el a pelék (Mvoxns nitedula 

 Páll.). 



Parus eoeruleus L.: 4 fészekben kikelt 45 

 fióka, kirepiilés előtt elpusztult 9 Ezek 

 egyike éhen veszett, mert a fészek szőr- 

 szálai lábára csavarodva, kirépülését 

 megakadályozták. Más 8 fióka a nap 

 hevének erősen kitett odúban veszett el, 

 talán fulladás folytán. 



Parus palustris L.: A 7 fiókát tollas korában 

 pele marta agyon. 



Jynx torquilla L.: 2 fészekben 13 fióka és 

 3 zápon maradt tojás. A 3. fészekalj 

 tollasadó fiókáit valószínűleg pele marta 

 agyon. 



A fenti kimutatás 1865 czinegecsaládjának 

 szaporulata több évi tapasztalat alapján ez 

 esetben is csak 8-as átlaggal véve 15,420 fióka, 

 a többi hasznos madárfaj 389 családjáé 

 pedig az 5-ös átlaggal 1945. A megvizsgált 

 odvak hasznos lakóinak 1910. évi szaporu- 

 lata tehát 17,000 fiókára becsülhető. Ezek 

 nagyobb része, mintegy 9000 fióka most is a 

 szénczinege ivadéka. 



Az odvakkal elért eredmény az egyes erdő- 

 hatóságoknál a terület vagy az elhelyezés 

 többé-kevésbbé megfelelő volta szerint rend- 

 kívül különböző. így a hasznos madarak lakta 

 fészekodvak százalékszáma egyes erdőható- 

 ságok területén 80%-ig megy, másutt a 12%-ot 

 sem éri el. 



Kiváló eredményről szól a 2, 22, 30, 33, 

 36, 43, 46, 68, 72, 73, 77, 81, 82, 114, 115, 

 116, 117, 119. sz. jelentés, köztük a király- 

 halmi ni. kir. erdőőri szakiskola 74%-os, a 

 rimaszombati ni. kir, főldmívesiskola 87%,-os, 

 Dr. Mauks Károly Algyógyon 88%-°s fészke- 

 léssel. 



Ezekkel szemben túlnyomólag vagy kizáró- 

 lag veréb fészkelt a 35, 43, 51, 53, 58. sz. 

 kérdőívek szerint. 



Teljes eredménytelenségről szól a 21, 29, 

 32, 40, 41 és 104. sz. jelentés. 



wohnten Veranda, folglich auf oft beun- 

 ruhigtem Orte. Das 15. Gelege wurde 

 noch in Eiern von Gartenschläfern (Myoxus 

 nitedula Pall.) zerstört. 



Parus eoeruleus L.: In vier Nestern 45 Junge; 

 vor dem Flüggewerden neun Junge einge- 

 gangen. Eines starb an Hunger, indem 

 es mit den Füssen an den Haaren des 

 Nestinneren hängen blieb und nicht ent- 

 fliehen konnte. Andere acht Junge starben 

 in einer dem Sonnenbrande stark aus- 

 gesetzten Höhle, vermutlich an Erstickung. 



Parus palustris L. : Die sieben schon befie- 

 derten Jungen wurden von Siebenschlä- 

 fern getötet. 



Jynx torquilla L. : In zwei Nestern 13 Junge 

 und drei faule Eier ; die halbbefiederten 

 Jungen des dritten Geleges wurden - 

 wahrscheinlich durch Siebenschläfer — 

 totgebissen. 



Die Vermehrung der oben angeführten 1865 

 Parus-Fainilien beträgt - auf Grund mehr- 

 jähriger Erfahrung auch diesesmal nur mit 

 der Durchschnittsziffer 8 genommen — 15,420 

 Junge, die der 389 Familien der übrigen 

 nützlichen Arten mit Durchschnittsziffer 5 

 aber 1945. Die Vermehrung der nützlichen Be- 

 wohner der untersuchten Höhlen beträgt folg- 

 lich i. J. 1910 gegen: 17,000 Junge. Ihr 

 grösserer Teil, etwa 9000 Junge, besteht auch 

 diesmal aus Kohlmeisen. 



Die mit den Kunsthöhlen erreichten Erfolge 

 sind je nach der mehr oder minder geeigneten 

 Umgebung oder Anwendungweise ungemein 

 verschieden. So stieg der Prozentsatz der von 

 nützlichen Vögeln bewohnten Höhlen bei eini- 

 gen Forstbehörden bis 80 %• während der- 

 selbe anderorts nicht einmal 12% erreichte. 



Hervorragende Erfolge berichten die Mel- 

 dungen 2, 22, 30, 36, 43, 46, 68, 72, 73, 

 77, 81, 82, 114, 115, 116, 117, 119, unter 

 diesen die königl. Forstschule Királyhalom 

 mit 74 u /o> königl. Ackerbauschule in Rima- 

 szombat mit 87%, Dr. Karl Mauks in Algyógy 



mit 88% u - a - ni - 



Dagegen brüteten in den Höhlen vorwiegend 

 oder ausschliesslich Sperlinge laut Meldungen 

 35, 43, 51, 53, 58. 



Gänzlichen Misserfolg berichten die Frage- 

 bogen 21. 29, 32, 40, 41 und 104. 



