247 



ítélve meg a dolgot kétségtelen, hogy az ;i 

 lényeges különbség, a mely egyrészt a vörös- 

 es fehérkörmii, másrészt a kékvércse oekolo- 

 giájában ily önkénytelenül és minden tendenczia 

 nélkül megnyilvánult, föltétlenül ;izok mellett 

 szól, a kik a tisztára síksági madárrá fejlődött 

 kékvércséi külön génuszba sorolják. 



A következő forrás, Thienemann F. A. L. : 

 Systematische Darstellung der Fortpflanzimg 

 der Vögel Europas. I. köt. Leipzig, 1825. p. 8, 

 még szintén azt mondja, hogy „az, a mit a 

 madár fészkeléséről tudunk, csak sejtelmeken 

 alapul." 



Ezek után következik az első biztos hír a 

 kék vércse fészkeléséről Petényi J. Salamon- 

 nak egy Brehm K. LajosIioz intézett levelé- 

 ben, mely Okén „Isis"-ének 1880-iki évfolya- 

 mának 796 — 798. lapjain Brehm utóiratával 

 ellátva jelent meg : idevágó részlete a követ- 

 kező : 



„Fontos megfigyelések a kék vércséről, Ery- 

 thropus vespertinus Br. (Falco vespertinus Linn 



rulipes Beseckb) Petbény czinkotai 



(Magyarország) lelkész tir levelei alapján közli 

 Brehm. 



Ez a madártan iránt lelkesedő derék fiatal 

 lelkész 1830 márczius 15. a következőket irja : 



1826 május 23-án, a Péterin tartott espe- 

 rességi gyűlés alkalmával, kora reggel, míg 

 többi lelkésztársam még aludt, a Péteri mellett 

 levő biliéi erdőben néhány Falco rufipest 

 láttam, egyet egy odvas tölgyből kizavartam, 

 lelőttem és tojásait, a melyeket a német 

 omithologusok közül legalább eddigelé még 

 senki se irt le, kiszeitem. 4 db volt, és habár 

 meglehetősen töröttek, azon kellemetlen kö- 

 rülmény folytán, hogy éppen kibújni készülő 

 fiak voltak bennük, mégis elküldöm Önnek 

 avval a kéréssel, hogy nevem alatt adjon 

 hirt erről a leletről az ornithologiai világnál;, 

 ha csak eddig valaki már meg nem előzött 

 volna. Küldhettem volna ugyan szebbeket is, 

 a mi a jövőben meg is történik majd, de 



als zur Annäherung der Wirklichkeit not- 

 wendig sind. Vom anderen Standpunkte 

 betrachtet erscheint es unzweifelhaft, dass 

 der wesentliche l'nterschied, welcher in der 

 Ökologie einerseits des Turm- und Rötelfalken, 

 anderseits in derjenigen des Rotfussfalken in 

 so spontaner Weise ohne jegliche Tendenz 

 zum Ausdrucke kam, jedenfalls jenen Recht 

 gibt, welche den zum Charaktervogel der 

 Ebenen entwickelten Rotfussfalken in ein 

 besonderes Genus trennen wollen. 



Die nächste Quelle, Thienemann F. A. L.: 

 Systematische Darstellung der Fortpflanzung 

 der Vögel Europas. Bd. I. Leipzig, 1825, pag. 8 

 besagt ebenfalls nur : „was man von der Fort- 

 prlanzungsgeschichte dieses Vogels weiss, 

 beruht nur auf Vermutungen". 



Nun folgt die erste sichere Nachricht über 

 das Brutgeschäft des Rotfussfalken in einem 

 an Chr. Ludwig Brehm gerichteten Briefe 

 .). Salomon Petényis, erschienen mit einer Nach- 

 schrift Brbhms versehen im Jahrgange 1830, 

 pag. 796 — 798 von Okens „Isis" ; der hieher- 

 gehörige Teil lautet folgendermassen : 



„ Wichtige Beobachtungen über den rotfiissi- 

 gen Falken, Erythropus vespertinus Br. (Falco 

 vespertinus Linn. rufipes Besecke) von dem 

 Herrn Pfarrer von Pethény zu Czinkota in Un- 

 garn, aus dessen Briefen mitgetheilt von Brehm. 



Dieser für die Vogelkunde begeisterte junge, 

 würdige Geistliche schreibt mir am 15. März 

 1830: 



Den 23. May 1826 bey Gelegenheit unseres 

 Senioralconvents in Péten l war ich so glück- 

 lich in dem nahe bey Péten' gelegenen 

 Billaer 2 Walde, ganz früh, waehrend die 

 anderen Amtsbrüder noch schlummerten, 

 mehrere Falco rufipes zu bemerken, einen 

 aus einer hohlen Eiche vom Neste auszutreiben, 

 zu schiessen, und seine Ey er, welche wenigstens 

 unter den deutsehen Ornithologen bis jetzt 

 keiner beschrieben hat, auszunehmen. Es 

 waren ihrer 4 an der Zahl, und ich schicke 

 sie Ihnen alle vier, aber freylich wegen 

 des unangenehmen Umstandes, dass sie fast 

 zum Auskriechen reife Junge enthielten, recht 

 zerbrochen, mit der Bitte, diesen Fund, wenn 

 ihn noch Niemand gemacht und beschrieben 

 hat. unter meinem Namen den Ornithologen 



1 Recte : Péteri. 



2 Recto : Billeer. 



