248 



éppen ezeket az először találtakat akartam 

 bemutatni. 



Ezt, a nyáron át Pest környékén minden 

 ligetben, a folyók fás szegélyein és erdőszé- 

 leken legközönségesebb vércsét magyarul 

 kis vércsének, azaz kis ölűnek nevezik ; némely 

 vidéken annyira gyakori, hogy néhány puska- 

 lövésnyi távolságra 4, 5, sőt 10 db is látható. 

 a mint rétek, ugarok, fűz- vagy nyárfák fölött 

 lebegnek, szítálnak, egymás fölé emelkednek, 

 egymással veszekednek, vagy a szarkákat 

 üldözik, és vijjogó hangjukat hallatják. Már 

 áprilisban érkeznek és szeptember vagy ok- 

 tóber havában végleg elvonulnak. Gyomruk- 

 ban csupa bogarat találtam és pedig főleg 

 ganajtúrókat, a melyeket részben a levegőben 

 fognak el, részben a földről szednek föl. 

 Fészkét csak a legelső alkalommal találtam 

 odvas fában, a hol a tojások mohával és szőr- 

 rel kibélelt gyökérzeten feküdtek. Minden 

 egyébb tojományát szarkafészkekben találtam. 

 Nemcsak a múltévieket, vagy az elhagyotta- 

 kat veszi birtokába, hanem a lakottakat is, a 

 melyekből gyakran társaságban kergeti el a 

 tulajdonosokat, hogy 4—5 tojását lerakhassa. 

 Ezek igen különbözők, sötét rozsdavörösen, 

 majd sötétebben, majd világosabban, sűrűbben 

 vagy ritkábban, hol erősebben, hol gyengéb- 

 ben, nagyobbszeműen vagy finomabban fol- 

 tosak. 1 



' Ezek a tojások rendkívül hasonlítanak a vércse- 

 tojásokhoz, éppen olyan változatosak a színben és 

 rajzban, annyira, hogy fehéres alappal bírókat is 

 lehet találni, de mindig- kisebbek. Br." 



Brehm utóíratának idevonatkozó részei a 

 következők : 



„Minden természetvizsgáló bizonyára örül 

 velem együtt, hogy végre biztos hírt kaptunk 

 a kék vércse fészkeléséről, és ezért vala- 

 mint a küldött tojásokért ezennel nyilvánosan 

 rovom le köszönetemet tisztelt barátomnak. 



Legkülönösebbnek tartom azonban azt, hogy 

 a kék vércse elűzi fészkeikről a szarkákat, 

 holott ezeknek éppen oly veszedelmes fegy- 

 vereik vannak, mint neki magának. Ha még 



bekannt zu machen. Ich könnte Ihnen zwar 

 schönere Exemplare schicken, was auch künftig 



geschehen wird : allein ich wollte diese zuerst 

 gefundenen Ihrem Ange darstellen. Dieser 

 im Sommer um Pest auf allen Auen, an allen 

 baumreichen Flüssen und in den meisten 

 Vorhölzern gemeinste Falke kommt unter dem 

 ungarischen Namen Kisbércse ' d. h. kleiner 

 Stnssroi/el vor; er ist in mancher Gegend so 

 häutig, dass man auf etliche Schussweiten 

 4, 5 ja 10 Stück über den Wiesen, Brach- 

 feldern, Weiden und Pappelbäumen schweben, 

 rittein, sich im Fluge übereinander erheben, 

 einander beunruhigen und mit den Elstern 

 kämpfen sieht, wobey sie ihre knirrenden 

 Töne hören lassen. Sie kommen schon im 

 April an, und verlassen uns im September 

 und Oktober gänzlich. In ihrem Magen be- 

 merkte ich nichts anderes als Käfer, und 

 zwar vorzüglich Mistkäfer, welche sie theils 

 in der Luft wegfangen, theils von der Erde 

 aufnehmen. Das Nest fand ich nur das 

 allererste Mal in einem hohlen Baume, wo 

 die vier Eyer auf Wurzelwerk, welches mit 

 Moos und Haaren ausgefüttert war, lagen. 

 Alle anderen Horste dieses Vogels, welche 

 ich sah, standen in Elsternestern. Er nimmt 

 nicht bloss vorjährige, oder verlassene, sondern 

 auch bewohnte, von denen er die Besitzer 

 oft gesellschaftlich wegjagt, um seine 4 bis 5 

 Eyer hineinzulegen. Diese sind sehr ver- 

 schieden, roströthlich, bald dunkler, bald heller, 

 bald dichter, bald dünner, bald mehr, bald we- 

 niger, bald gröber, bald feiner, dunkel gefleckt, 3 



s Diese Eyer haben die grösste Ähnlichkeit mit 

 denen der Thurmfalken, ändern wie bei diesen in 

 der Farbe und Zeichnung ab, so dass man einige mit 

 weisslichem Grunde findet, sind aber stets kleiner. Br." 



Die hierhergehörigen Teile von Brehms 

 Nachschrift lauten folgendermassen : 



„Jeder Naturforscher freut sich gewiss mit 

 mir, dass wir endlich über die Brut des Roth- 

 fussfalken sichere Nachricht erhalten haben, 

 und ich danke meinem geehrten Freunde 

 dafür und für die gütigst übersandten Eyer 

 hier öffentlich. 



Am merkwürdigsten aber ist es mir, dass 

 der Rothfussfaike die Elstern von den Nestern 

 vertreibt, da diese doch ebenso gefährliche 

 Waffen haben, wie er selbst. Nimmt man dabei 



1 Recte : Kis vércse. 



