250 



der Naturgeschichte der Vögel Europas. Bres 

 lau. 1834, pag. 33. 



„Gyakrabban, mini hogy odvas fákban m 

 rakna egy gyökérzetből, m oli ál nil és szőrből 

 készülő fészket. » csókák s még szívesebben 

 a szarkák kényelmesebb fészkeit foglalja el. 

 Ezek közül még az újonnan épülteket, és 

 lakotrakat is elfoglalja, úgy hogy egy pár 

 segítségül össze hív több szomszédot a tulaj- 

 donosok elzavarására. 4 — 5 tojása vöröses, 

 ritkábban fehér alapon rozsdavörös majd vilá- 

 gosabban, majd sötétebben, durvábban vagy 

 finomabban, sűrűbben vagy ritkábban foltos." 



A tárgyalás kétségtelenül PETKNYinek az 

 .. Zm"-ben megjelentelső megfigyelésein alapul, 

 de sajnos a forrás megnevezése nélkül. Olybá 

 tűnik föl a dolog, mintha Gloger csak emlé- 

 kezetből közölné az adatokat s ezért láthatólag 

 kényelmetlenül is érzi magát az adatok repro- 

 dukálása közben — elárulja azt különös stílusa 

 s valószínűleg ez az oka annak, hogy 

 Petényi adatainak ez a variácziója kevésbbé 

 szerencsésen sikerült. E miatt válik a faod- 

 vakban való egyetlen feszkelési eset typikus. 

 bár kisebb mértékben használt feszkelési 

 módozattá s ezért szerepel a gyökérzet stb. a 

 faoduban mint magarakta fészek. A csóka- 

 fészkek elfoglalása Gloger saját találmánya, 

 s valószínűleg a faodvak és a fészekfoglalás 

 tényének összekapesolásából fakadt, bár az 

 is lehet, hogy Naumann „sziklaüregei'' inspi- 

 rálták. Német földön azonban elfogadták a 

 csókafészkekben való költést s az idevágó 

 adatok BAEDECKERben (1855), XAUMAsxban (18ti0 

 és 1899), Friederich 1905 évi kiadásában 

 találhatok föl.- 



GiiOGERnek e helytelen adatai hosszabb 

 életűek lettek, mint a hogyan sejteni lehetett 

 volna Elterjedésüket és fönnmaradásukat pedig 

 az a körülmény biztosította, hogy Naumann J. Ft. 

 átvette őket s evvel hitelességüket igazolta. 

 X.uMANN-nak ez az eljárása annal föltünóbb, 

 mert hiszen éppen úgy érvényt szerezhetett 

 volna a tőle magától közölt helyes adatoknak 

 is, melyeket magyarországi útján közvetlenül 



ständiges Handbuch der Naturgeschichte der 

 Yöiicl Europas. Breslau, 1834, pag. 33. 



.Öfter, als er in hohlen Bäumen ein Genist 

 von Würzelwerk sammt Moos und Haaren 

 selbst zusammenträgt, nimmt er die Nester 

 der Dohlen, noch lieber die bequemeren der 

 Elstern ein. Von diesen bemächtigt er sich 

 sogar frisch gebauter und bewohnter, indem 

 alsdann ein Pärchen zur Vertreibung der Eiiren- 

 thiimer noch mehrere Nachbaren als Gehülfen 

 herbeiruft. Die 4—5 Eier sind auf röthlichem, 

 seltener weisslichem Grunde roströthlich. 

 bald heller, bald dunkler, gröber oder feiner, 

 dichter oder sparsamer gefleckt." 



Diese Darstellung fusst unzweifelhaft auf 

 Pbtenyis in der „Isis" erschienenen Beobach- 

 tungen, leider ohne Quellenangabe. Es hat 

 ganz den Anschein, dass Gloger aus der 

 Erinnerung schöpfte, denn er fühlt sich bei 

 der Reproduktion der Daten augenscheinlieh 

 etwas unbehaglich — es verrät dies der son- 

 derbare Stil — und ist höchstwahrscheinlich 

 dies die Ursache, dass diese Variation der 

 PETÊxYis<dien Daten nicht ganz ülücklich 

 ausgefallen ist. Infolge dieses Umstandes 

 wurde der einzige Fall des Nistens in einer 

 Baumhöhle als typische, obgleich in geringerem 

 Masse in Anspruch genommene Nistweise 

 angegeben und deshalb wird das Wurzel- 

 werk etc. in derselben als selbstgebautes Nest 

 angesprochen. Das Okkupieren der Dohlen- 

 nester ist Glogers eigene Erfindung, welche 

 wahrscheinlich aus der Verbindung der Nest- 

 okkupation mit dem Nisten in Baumhöhlen 

 zustande kam, obwohl es nicht ausgeschlossen 

 erscheint, dass ihn Naumanns Felsspalten dazu 

 inspirierten. In Deutschland wurde jedoch die 

 Nistweise in Dohlennestern akzeptiert und 

 sind diese Daten liei Baedecker (1855). Nau- 

 mann (1860 und 1S99) und Friederich (Aus- 

 gabe von 1905) aufzufinden. 



Diese falschen Daten G.ogers erwiesen sich 

 viel langlebiger, als man ahnen konnte. 

 Die Verbreitung und Existenzfähigkeit dersel-, 

 ben wurde durch den Umstand gesichert, dass 

 dieselben von J. Er. Naumann übernommen 

 und dadurch als glaubwürdig befunden wurden. 

 Es ist dieses Verfahren um so auffallender, 

 als er ja ebensogut auch die von ihm selbst 

 veröffentlichten richtigen Daten, welche er 

 während seiner Reise nach Ungarn unmittel- 

 bar von Petényi erhielt, zur Geltung hätte 



