255 



hogy erre vonatkozó megfigyeléseit titokban 

 tartsa. E?A különben se szokta megtenni, tanús 

 kodik róla több Magyarországon járt ornitho- 

 logue útleírása. Az az apodiktikus állítás, hogy 

 „ő maga nem rak fészket", tehát a közlemény 

 leglényegesebb része, bizonyára PbtényiíoI ered, 

 mert ez a tény maga olyan, hogy csak huza- 

 mosabb idejű megfigyelés alapján tisztázható; 

 — Petényi adatai nélkül alig lehetett volna 

 ez a közlemény ennyire kimerítő és biztos 

 hangú. 



Ezt a fölfogást megerősíti az a körülmény 

 is, hogy Cochrane tárgyalásában többrendbeli 

 hiba található. Különösen föltűnő hiba az, a 

 mikor Corvus corone fészekben talált kék- 

 vércsetojásokról emlékezik meg. A fekete varjú 

 tudvalevőleg szerfölött ritka madár Magyar- 

 országon, melynek fészkelését a lehetetlen- 

 ségek közé kell utalni. A költési időszak 

 helytelen, mert túlkorai. Május elején alig 

 hogy megkezdődik a fészekfoglalás, eltelik 

 egy hónap is, mig a tojás lerakásához jutnak. 

 Nagyon különös dolog a telepes fészkelés 

 említésénél az, hogy nem veszi észre azt, hogy 

 tulajdonképpen vetési varjak telepén fészkel- 

 tek a kékvércsék. 



Ezek a hibás adatok óvatosságra intenek 

 annyival is inkább, mert Cochrane inkább 

 gyűjtő volt, mint ornithologus. 



Az angolirodalom azonban elfogadta I Iochrane 

 adatait, melyek az összes hibákkal egyetem- 

 ben mentek át a későbbi munkákba. A döntő 

 tán itt is az volt, hogy Hewitson közölte, 

 Dresser pedig elfogadta az adatokat, a melyek- 

 nek azután a maga nagy tekintélyével való- 

 sággal passepartout-t adotta többi munkában 

 való megjelenésre. Az eset élénken emlékez- 

 tet arra, a mely a német irodalomban tette 

 lehetővé a téves adatok elterjedését. 



A következő forrás a legújabb időkig iga- 

 zolatlanul maradt szinguláris fészkelőhelyet 

 állapitana meg, illetőleg történeti kútfőt szol- 



Gesprächen die ungarische Spezialität • — der 

 Liotfussfalke — unerwähnt geblieben wäre, 

 und Petényi hatte nach der Publikation in 

 der „Isis" keine Ursache, seine diesbezüglichen 

 Beobachtungen hintanzuhalten, es lag dies 

 auch nicht in seiner Natur, wovon so mancher 

 Reisebericht Zeugnis ablegen kann. Die apodik- 

 tische Behauptung „ein eigenes Nest baut 

 derselbe nicht", also das Wesentlichste des 

 Berichtes dürfte mit Bestimmtheit von Petényi 

 herrühren, da ja schliesslich durch die Natur 

 der Tatsache bedingt wird, dass dieselbe Hin- 

 durch längere Zeit hindurch durchgeführte 

 Beobachtungen festgestellt werden kann, — 

 der Bericht über die Beobachtungen aus einem 

 Frühjahre würde ohne Petényi« Angaben kaum 

 so ausführlich und sicher gehalten worden sein. 



Diese Auffassung wird noch durch den 

 Umstand erhärtet, dass in der CocHRANESchen 

 Darstellung mehrfach Fehler vorkommen. Ein 

 besonders auffallender Irrtum ist das Nest 

 von Corvus corone, in welchem die Eier des 

 Rotfussfalken gefunden worden seien. Die 

 Rabenkrähe ist in Ungarn bekanntlich äusserst 

 selten, und muss deren Brüten hier in das 

 Reich der Unmöglichkeit verwiesen werden. 

 Die Angabe der Brutzeit ist unrichtig, nämlich 

 viel zu früh. Anfang Mai beginnt kaum das 

 Okkupieren der Nester und dauert es dann 

 noch einen Monat, bis er zum Eierlegen kommt. 

 Sonderbar ist die Angabe über das kolonie- 

 weise Brüten ohne dessen zu gedenken, d;iss 

 die Rotfussfalken eigentlich in einer Saat- 

 krähenkolonie nisteten. 



Die Uugenauigkeiten mahnen jedenfalls zur 

 Vorsicht und dies um so mehr, als Cochrane 

 mehr Sammler als Ornithologe war. In der 

 englischen Literatur jedoch wurden Cochranes 

 Daten akzeptiert und verpflanzten sich die- 

 selben mit samt der Irrtümern in die späteren 

 Darstellungen. Entscheidend war hier gewiss 

 ebenfalls der Umstand, dass dieselben als 

 neue Daten von Hewitson veröffentlicht, und 

 dann von Dresser akzeptiert wurden, die grosse 

 Auktorität des letzteren gab ihnen dann ein 

 w irkliches Passepartout für den Einlass in die 

 übrigen Werke. Der Fall erinnert Lebhaft an 

 den. Welcher in der deutschen Literatur das 

 Verbreiten von Irrtümern ermöglichte. 



Die folgende Quelle würde einen bis auf 

 die neueste Zeil unbestättigl gebliebenen sin- 

 gularen Brutplatz feststellen, respektive könnte 



