LT,:! 



Morris F. Ü. : Natural History of the Nests 

 and Eggs of British Birds. London, 1856 — 

 1861, Vol. I, 1861, p. 28. l 



„Fészkeléséről azt állítják, hogy faodvakban 

 költ s hogy néha szarka- vagy egyéb madár- 

 fészkekbe rakja tojásait." 



A tárgyalás forrása ügylátszik Baedbckeb 

 műve volt. 



A következő forrás közvetlen megfigyelé- 

 sen alapuló adatokat nyújt, a melyek azon- 

 ban helytelenül interpretáltattak. 



Tyzenhauz Hr. K.: Oologia ptaJcow polskich. 

 Feldolgozta W. Taczanowsky. Varsó, 1862, 

 p. 35, 36. 1 



„Végül 1851-ben nyilt alkalmam megtalálni 

 fészkeiket Wolhyniában Kowelsko vidékén. 

 Május elején két pár érkezett meg a falu 

 végén elterülő mocsár égerfaligetébe. Nem 

 gondolva arra, hogy ilyen alkalmatlan helyen 

 fészkelnének, az egyik nőstényt lelőttem. 

 A másik pár megmaradt és csakhamar rakni 

 kezdte hitvány fészkét egy tört csúcsú égerfa 

 tetején mintegy három ölnyi magasságban. 

 Rakta pedig apró száraz vesszőkből és kibélelte 

 mohával, meg friss fűvel. Mikor a fészek 

 elkészült, a nőstény néhány napig állandóan 

 ült benne s végre május 18-án lerakta az 

 első tojást . . . Következő évben július 1-én 

 két fészket találtam a mocsár fölött elterülő 

 erdő szélén fenyőfákon ; ezek csak fűvel vol- 

 tak bélelve, kiszedtem belőlük 5 — 5 tojást." 



A továbbiakban elmondja, hogy Skinder a 

 Fekete-tenger partvidékén 7 párból álló fész- 

 kelő telepet talált. A fészkek varjúfészekhez 

 hasonlítottak ; az öreg madarak lármázva véd- 

 ték költésüket. Végül elég részletes leírást 

 ad a tojásokról s a következő méreteket 

 adja: 3P0 X 260, 33 X 250, 32"0 X 260. 



A tárgyalásból kétségtelenül kiderül, hogy 

 a szerző nem tudott a kékvércse rendes fész- 

 kelési módjáról ; arra nem is gondolt, hogy 

 költési' számára idegen fészket foglaljon el s 

 így Skkdeb nyilvánvaló tévedését nem korri- 

 gálja. Kétség se férhet hozzá, hogy Skinder 



1 A forrást Reiser 0. úrnak köszönöm. 



Morris F. 0. : Nativral History of the Nests 

 and Eggs of British Birds. London, 1856—61. 

 Vol. I. 1861, pag. 28. 1 



„Über das Nisten behauptet man, dass 

 er in Baumhöhlen brütet und manchmal seine 

 Eier in die Horste der Elstern oder in andere 

 Vogelnester lege." 



Quelle dieser Darstellung war, wie es 

 scheint, Baedecker. 



Die nächste Quelle gibt wieder auf unmit- 

 telbarer Beobachtung beruhende Daten, die- 

 selben wurden jedoch falsch interpretiert. 



Hr. K. Tyzenhauz: Oologia ptakoiv pols/nch. 

 Bearbeitet von W. Taczanowsky. Warschau, 

 1862, pag. 35, 36. l 



„ Endlich hatte ich im Jahre 1852 Gelegen- 

 heit seinen Horst in Wolhynien, in der Gegend 

 von Kowelsko aufzufinden. Anfang Mai erschie- 

 nen zwei Paare in einem Erlengehölze des 

 am Ende des Dorfes gelegenen Sumpfes. Da 

 ich nicht daran dachte, dass sie auf diesem 

 ungeeigneten Gebiete brüten werden, erlegte 

 ich das eine Weibchen. Das zweite Paar 

 verblieb und begann bald seinen liederlichen 

 Horst auf der Spitze einer abgebrochenen 

 Erle in ungefähr 3 Klafter Höhe zu bauen. 

 Derselbe wurde aus schwachen, trockenen 

 Reisern gebaut und mit Moos und frischen 

 Gräsern ausgefüttert. Als der Horst fertig 

 war, sass das Weibchen eine Zeitlang ständig 

 darin und legte am 18. Mai endlich das 

 erste Ei. Im nächsten Jahre fand ich am 

 1. Juli 2 Nester am Rande des oberhalb des 

 Sumpfes gelegenen Waldes auf Nadelbäumen; 

 diese waren nur mit Gras ausgefüttert und 

 entnahm ich jedem derselben 5 Eier." 



Im nachfolgenden wird erwähnt, dass Skin- 

 der an der Küste des Schwarzen Meeres eine 

 aus 7 Paaren bestehende Kolonie fand. Die 

 Horste glichen Krähennestern; die Alten ver- 

 teidigten lärmend ihre Brut. Schliesslich wird 

 eine ziemlich ausführliche Beschreibung der 

 Eier gegeben. Eiermasse sind folgende : 

 31-0X26-0, 33-0X250, 320X200. 



Aus der Darstellung geht unzweifelhaft 

 hervor, dass dem Verfasser die normale Nist- 

 weise des Rotfussfalken nicht bekannt war; 

 er dachte gar nicht daran, dass der Botfuss- 

 falke für seine Brut auch fremde Nester okku- 

 piere und korrigiert deshalb auch den augen- 



1 Die Quelle verdanke ich Herrn 0. Reiser. 



