l'i,: 



ságához képest föltűnően nagyok voltak, lazán 

 és rosszul összetákolva. Május második feli- 

 ben 4 — 5 tojás volt bennük, a melyek sárgás 

 vagy zöldesfehérek, néha fahéjbarnák voltak. 

 barnavörös pontokkal és foltokkal igen vál- 

 tozatosan voltak behintve. A költés alig tartott 

 tovább 14 napnál." 



Skrbessky Ahonyban nagy fészoktelepet 

 fedezett fel, s itt szerezte megfigyeléseit, 

 melyekből kétségtelenül kitűnik, hogy a kék 

 vércsék elhagyott varjútelepen ütöttek tanyát. 

 Hangsúlyozni akarom itt is a/.t a körülményt, 

 hogy a megfigyelés helyes, az interpretálás 

 azonban téves, mert a megfigyelő nem ismerte 

 a kék vércse fészkelési viszonyait. Helyesen 

 van megadva a fészkelési idő is, ellenben a 

 költés időtartama, valamint a tojások szin- 

 leirása helytelen. Az adatokat részben átvettek 

 Lovassy és tőle Lakatos, fölemlítette LbvbrkOhn. 



Brehm A. E.: Illustriertes Tierleben. Bd. Ill, 

 Hildburghausen, 1866, p. 429. 



„Májusban készül a fészke, melyet vagy 

 maga szokott rakni, vagy pedig szarkafészek- 

 ből szerelni. A tulajdonosok ezt egykönnyen 

 át nem engedvén, a vércsék gyakran erős 

 küzdelmet vívnak, hogy czéljukat elérhessék; 

 úgy mondják, hogy saját fajtájabeliek közül 

 segítőtársakat is hív ilyenkor. Azt is állítják, 

 hogy a kék vércse szívesen fészkel faodvak- 

 ban, s ez az adat nem is valószínűtlen. A 

 fészekalj négy-öt tojásból áll, melyek igen 

 kicsinyek, gömbalaknak, stb." 



Tisztára Naumann adatain alapuló tárgyalás, 

 kiegészítve avval, hogy a kék vércse maga 

 is rak fészket. Utóbbi állítás forrása ismeret- 

 len, s így annál kevésbbé vehető figyelembe. 

 mert BaBHiiuek idevágó saját megfigyelései 

 nem voltak. 



Dubois Cu. F. et Alph. : Les Oiseaux de 

 VJSurope.'KIÌ Ser. T. I. Bruxelles. 1868, p. (17). ' 



„A fészek apró gallyakból, gyökérzetből és 

 mohából készül, a legtöbb esetben azonban 

 a szarka fészkét foglalja el, es elibe rakja 

 tojásait; ha ez nagyobb ellenállást fejtene ki, 

 ágy társait segítségül hívja. Ezek csakhamar 



' A forrást Reiser 0. árnak köszönöm. 

 Aquila XVIII. 



Vogel auffallend gross, aus grobem Materiale 

 ziemlich locker und lüderlich zusammengefii 

 und enthielten in der zweiten Hälfte des Mai 

 4 bis •") gelblich oder grünlichweisse, mitunter 

 auch blass zimmtbraune, mit braunrothen 

 Punkten und Flecken sehr verschieden gezeich- 

 nete Eier. Die Brütezeit betrug kaum über 

 14 Tage." 



Skbbensky entdeckte in Abony eine grosse 

 Brutkolonie und sammelte hier seine Beobach- 

 tungen, aus welchen es unzweifelhaft hervor- 

 geht, dass die Rotfussfalken in einer verlas- 

 senen Saatkrähen-Kolonie hausten. Ich will 

 auch hier betonen, dass die Beobachtung, 

 richtig, die Interpretation jedoch falsch ist, 

 indem der Beobachter die Nistverhältnisse 

 des Rotfussfalken nicht kannte. Die Angabe 

 der Brutzeit ist richtig, die Brutdauer und 

 Farbenangabe der Hier jedoch falsch. Die 

 Daten wurden teilweise vonLovASSî und Lakatos 

 übernommen und von Lbverkühs erwähnt. 



Beehm A. E. : Illustriertes Tierleben. Bd. III. 

 Hildburghausen, 1866, pag. 429. 



„Der Horst wird im Mai angelegt und 

 entweder selbst gebaut oder aus einem Elster- 

 neste hergerichtet. Ein solches geben die 

 rechtmässigen Besitzer nicht gutwillig her; 

 das Falkenpaar muss daher harte Kämpfe 

 bestehen, um sein Ziel zu erreichen: er soll. 

 wie man sagt, oft andere seiner Art zur Hilfe 

 herbeirufen. Man hat behauptet, dass der 

 liothfussfalk gern auch in Baumhöhlungen 

 niste, und diese Angabe ist durchaus nicht 

 unwahrscheinlich. Die vier bis fünf Eier, aus 

 denen das Gelege besteht, situi sehr klein, 

 kugelig usw." 



Ganz auf die tÍAOMANNSche gegründete Dar- 

 stellung, ergänzt mit der Behauptung, dass der 

 Vogel auch selbst einen Horst baut. Quelle 

 dieser letzteren Behauptung ist unbekannt 

 und kann um so weniger in Betracht gezogen 

 werden, als Brehm keine eigenen diesbezüg- 

 lichen Beobachtungen hatte. 



Ch. F. et Auen. Dubois: Les Oiseaux de 

 VEurope.XK Ser. T. I. Bruxelles, L868,p (17 .' 



„Der Horst wird aus schwachen Keisern, 

 Wurzeln and Moos hergestellt; meistens wird 

 jedoch ein Elsteruest okkupiert und legt ei- 

 in dieses seine Hier; leistet diese grösseren 

 Widerstand, so ruft er Seinesgleichen zu 



In.' Quelle verdanke ich Herrn Û. 1; 



34 



