271 



a felfedezését, s igy valószínű, hogy csak 

 HanAk révén szerzett erről tudomást. 



Habár nem bizonykodik oly határozottsággal 

 az ellen, hogy ez a sólyom fészket rakna, 

 azért ő is csak az elfoglalt fészkek kijavítá- 

 sáról emlékezik meg. A „tágas természetes 

 faodvak," a melyekben „némelykor* szintén 

 költ, igen jól találnak Petènti idevágó adatai- 

 val. Egészen új dolog a 18 napos költési 

 időszaknak pontos megállapítása. A tojások 

 leírásában is új adatok vannak, így a héj 

 belső fölszine mint megkülönböztető jegy. 



Riebenthal 0.: Die Raubvögel Deutsehlands 

 etc. Cassel, 1876, p. 287. 



„Fészkét magas fűzfákra rakja. Hacsak teheti 

 szarkafészkekben költ, ha ezek nedves rétek 

 közelében vannak " 



Ezután Müller adatai következnek, I. pag. 

 256. 



„A fiókák neveléséről keveset tudunk ; mint- 

 hogy azonban költőfolttal bíró hímet lőttek, 

 azért föltehető, hogy ez is résztvesz a köl- 

 tésben, ellentétben a vörös vércsével, mely ezt 

 nem teszi.'' 



Radde és Goebel adatai. Első megállapítása 

 annak, hogy a költést a hím és nőstény fel- 

 váltva végzik. 



Sintenis Testvérek: Zur Omis der Dob- 

 rudscha. Journ. f. Ornith. XXV. 1877, p. 61. 



„Közönséges a Dunadelta erdeiben, a hol 

 telepesen fészkel és pedig elhagyott szarka- 

 fészkekben." 



Az egyetlen hitelt érdemlő adat a kék vércse 

 dobrudzsai fészkeléséről ; néhány szóval is oly 

 preczize megadja a kék vércse fészkelésének 

 legjellegzetesebb tulajdonságát, hogy alig lehet 

 kétségbevonni a megfigyelés helyességét, da- 

 czára annak, hogy a legújabb időben nem 

 kisebb kutató, mint Reiser 0. egyenesen két- 

 ségbevonja a kék vércse dobrudzsai fészke- 

 lését. L907 ápr 17-én kelt levelében erre 

 vonatkozólag a következőket írja : ..Az iroda- 

 lomban még mindig vannak idevágó téves 

 adatok, így pl. a kék vércse fészkelése Bul- 

 gáriában és a Dobrudzsában. A valóságban 

 a Balkán-félsziget egész területén mindeddig 



Es ist jedoch kaum wahrscheinlich, dass er 



die Entdeckung desselben nicht eingehender 

 behandelt haben würde, und dürfte die Kunde 

 desselbend aber jedenfalls Hanák entnommen 

 sein. 



Ein Selbstbauen des Horstes wird zwar 

 nicht so energisch bestritten wie bei Petényi, 

 doch wird auch hier nur das Ausbessern der 

 okkupierten Nester erwähnt. Auch die „wei- 

 ten natürlichen Bautnhohlen", welche „manch- 

 mal" angenommen werden stimmen sehr gut 

 mit Peténtis Daten. Ein ganz neues Element 

 bildet die sichere Feststellung der Brutzeit 

 mit 18 Tagen. Auch die Beschreibung der 

 Eier zeigt einige neue Momente, so die Innen- 

 seite der Schale als Unterscheidungskriteriuni 

 von ähnlichen Eiern. 



0. v. Riesenthal: Die Raubögcl Deutsch- 

 lands etc. Oassel, 1876, pag. 287. 



„Zum Nestbau dienen ihm hohe Weiden. 

 Wenn er irgend kann, bemächtigt er sich der 

 Elsternester, wenn sie in der Nähe feuchter 

 Wiesengründe stehen." 



Es folgen dann die Angaben Müllers vide 

 pag. 256. 



„Über die Erziehung der Jungen ist wenig 

 bekannt; da ein Männchen mit Brutflecken 

 geschossen worden ist, darf man annehmen, 

 dass'es auch brütet, im Gegensatze zum Thurm- 

 falken, welcher sich damit nicht beschäftigt." 



Die Angaben von Radde und Goebel. Erste 

 Feststellung dessen, dass Männchen und Weib- 

 chen abwechselnd brüten. 



Gebrüder Sintenis : Zur Omis der Dob- 

 rudseha. Journ. f. Ornith. XXV. 1877, p. 61. 



„Gemein in den Delta Wäldern, wo er 

 kolonienweise brütet und zwar in alten El- 

 sternestern." 



Die einzige glaubwürdige Angabe über das 

 Brüten des Rotfussfalken in der Dobrudscha, 

 mit einigen Worten wird die charakteristichste 

 Eigenschaft des Brutgeschäftes des Rotfuss- 

 falken so treffend angegeben dass man an 

 der Richtigkeit der Beobachtung kaum Zwei- 

 fel hegen kann, trotzdem in der neuesten 

 Zeit das Brüten des Rotfussfalken in der 

 Dobrudscha von keinem geringeren Forscher 

 als 0. Heiser geradezu bezweifelt wurde. In 

 einem vom 17- April 1Ü07 datierten Briefe 

 schreibt er diesbezüglich folgendes: 



„In der Literatur sind noch immer einige 

 Unrichtigkeiten, so z. B., dass der Rotfuss- 



