273 



kelő párok, holott a valódi telepes fészkelőknél 

 egy fészkelő pár megjelenése után már rövid 

 idő múlva is sok új pár települ hozzájuk. 



Egy fészekalj normálisan 4—6 tojásból áll. 



A gyűjteményemben levő 1U8 tojás méretei 

 a következők : 



Átlag max. min. 



Hosszúság 36'5 mm 415 mm 320 mm 



Szélesség 294 „ 31-5 „ 25.5 „ 



Súly 20.9 gran 24 gran 15 grati 



Ezeken kivül részletes tojásleírást tartal- 

 maz a munka, valamint gondos összeállítást, 

 miként, lehet a kék vércse tojásait a vörös 

 vércse tojásaitól megkülönböztetni. Az ide- 

 vágó rendkívül fontos és szubtilis vizsgálatok 

 eredménye szerint a megkülönböztetés a leg- 

 több esetben lehetséges, de a tojások bizo- 

 nyos százalékára nézve az összetévesztés 

 lehetősége mindig fönnmarad. 



Első tekintetre megállapítható, hogy Gobbel 

 és Petényi megfigyelései nemcsak lényegükben, 

 hanem részleteikben is teljesen összevágnak. 

 Az adatok kritikai megbirálása szempontjából 

 igen fontos az a megállapítás, hogy azok a 

 kutatók, a kiknek sokszoros alkalmuk volt 

 saját tapasztalatokat gyűjteni, tökéletes egy- 

 értelműséggel tárgyalják a kérdést. Ily módon 

 csak természetes, ha ezeket a megfigyelési 

 eredményeket tekintjük normának, nem pedig 

 azokat, a melyek futólagos megligyelésekből 

 és azok téves interpretálásaiból adódtak. 



Csodálatos fátum üldözi éppen azokat a 

 tárgyalásokat, a melyek helyes képet nyúj- 

 tanak a kérdésről. így Goebei, kimerítő és 

 minden tekintetben helyes adatai éppen csak 

 Sebbohm műveibe tudtak bejutni, ellenben a 

 német irodalom nem vett tudomást róluk. 



Palmkn J. A. és SundmanG.: Finnische Vogel- 

 eier. Helsingfors, 1881, p. XII. 



„1875. jun. 13-án Gorkiban (60V 2 ° é. sz.) 

 egy odvas fenyőben 4-es fészekaljat talál- 

 Aquila XVIII. 



paar vor, oline dass im Laufe (lei 1 Zeit an- 

 dere sich demselben anschliessen, während 

 bei wirklich von Natur gesellig brütenden 

 Vögeln das Erscheinen eines Brutpaares in 



kurzer Zeit die Ansiedelung vieler anderer 

 Paare nach sich zieht. 



Die Normalzahl der Eier eines Geleges 

 ist 4 — 6 Stück. 



Die Maasse von 108 Eiern meiner Samm- 

 lung sind: 



Dsch. Max. Min. 



Länge 36'5 mm 415 mm 320 mm. 



Breite 29"4 , 3P5 „ 25"5 „ 



Gewicht 209 grau 24 gran 15 gran 



Ausserdem enthält die Arbeit eine aus- 

 führliche Beschreibung der Eier, sowie eine 

 sorgfältige Zusammenstellung, wie die Eier 

 des Rotfussfalken von denen des Turmfalken 

 unterschieden werden können. Laut diesen 

 ausserordentlich genauen und subtilen Unter- 

 suchungen ist das Unterscheiden in den meisten 

 Fällen möglich, doch verbleibt für einen ge- 

 wissen Prozentsatz die Möglichkeit einer Ver- 

 wechslung noch immer oifen. 



Es ist auf den ersten Blick zu sehen, dass 

 die Beobachtungen Goebei.s und Petényis nicht 

 nur im Wesentlichen, sondern auch in den 

 Details vollkommen übereinstimmen. Für die 

 kritische Beurteilung der Daten ist diese 

 Feststellung sehr wichtig, da gerade diejeni- 

 gen Autoren, welche vielfache Gelegenheiten 

 hatten, eigene Beobachtungen zu sammeln, 

 die Frage vollkommen einheitlich behandeln. 

 Es ist daher nur natürlich, wenn diese Be- 

 obachtungsresultate als Norm gelten müssen, 

 nicht aber jene, welche auf flüchtige Be- 

 obachtungen und deren unrichtige Interpre- 

 tation gegründet sind. 



Ein sonderbares Fatum scheint jedoch 

 gerade jene Berichte zu verfolgen, welche 

 ein richtiges Bild der Frage hätten ergeben 

 können. So konnten die ausführlichen und 

 in jeder Beziehung richtigen Daten Gobbblb, 

 nur in Seebohms Werke Einlass finden, wäh- 

 rend die deutsche Literatur dieselben nicht 

 zur Kenntnis nahm. 



Palmer J. A. und Sundmann G.: Finnische 

 Vogeleier. Helsingfors, 1881, p. XII. 



„Am 13. Juni 1875 wurde in Gorki (60 1 /,, 

 N. Br.) in einer hohlen Fichte ein 4-er Ge- 



35 



