274 



tak, melyek közül három darab a következő 

 méretekkel birt : 



382 X 29"5, 382 X 29'5, 373 X 304 mm." 



Lakatos Károly : Magyarország nappali 

 orrmadarai. Szeged, 1882, p. 42. 



„Úgy látszik ő maga nem épít, hanem 

 elhagyott szarka- és varjúfészekben vagy 

 faodúban költ. Tanyáját mint a közönséges 

 vércse, emberi lakok közelében szereti fölütni. 

 Többnyire magas jegenyén és fehér nyárfán 

 fészkel, elhagyott vagy elerőszakolt szarka- 

 fészkekben. Többször magas ákáczon is talál- 

 hatjuk a fészkét, de ezek előzőleg mindig 

 szarkák által használtattak. A „Marostő" 

 füzeserdő szélén fehér nyárfa csoportozaton, 

 közvetlenül a csőszház mellett már évek óta 

 fészkel néhány pár hollók társaságában. Egyéb- 

 ként leginkább csak kisebb - nagyobb társa- 

 ságokban, néhol azonban óriási kolóniákban 

 is fészkel, főleg rétek, legelők, általában sza- 

 bad terekkel határos erdőkben, s nagy bő- 

 séggel tenyészik és pedig ugyanott évről 

 évre. Az ily nagyterjedelmű fészektelepek 

 azonban megelőzőleg mindig varjak vagy szar- 

 kák által használtattak ; annyit ismerek, s oly 

 közönséges valamik az Alföldön, hogy elő- 

 sorolásukat egészen fölöslegesnek tartom." 



Általában LovAssvra támaszkodik, de saját 

 megfigyeléseket is közöl, nevezetesen a kék 

 vércse fészektelepeiről, s határozottan tagadja, 

 hogy maga rakna fészket. 



Hausmann V. megfigyelései I. Jahresbericht 

 (1882) des Com. f. ornith. Beob. in Öst.-Ung. 

 Omis I. Wien, 1883, p. 24. 



„Csak egyszer, június havában, találtam 

 fészkét 4 tojással" . . . 



Hausmann ERNönek a kir. M. 0. K.-ban levő 

 kézirata ezt a híradást a következőkkel egé- 

 szíti ki: „1875-ben fészkelt a tömösi méhes- 

 kertekben, de nem tudnám megmondani, hogy 

 régi szarkafészekben vagy pedig magarakta 

 fészekben." 



Seebohm H. : A History of British Birds. 

 Vol. I. London, 1883, p. 43. 



„A kék vércsék telepesen fészkelnek s 

 5 — 6 fészek is van egy fán. Azt mondják, 

 hogy nagyon ritkán vagy tán sohase raknak 

 maguk fészket, hanem elfoglalják a dolmá- 

 nyos varjak és szarkák elhagyott fészkeit, 

 különösen pedig a vetési varjakéit. Cochrane 



lege gefunden, von welchem drei die folgen- 

 den Maasse hatten: 



38-2 X 29-5, 382 X 295, 37-3X304 nun." 



Karl Lakatos: Mnyyarország nappali orv- 

 mada/rai. Szeged, 1882, p. 42. 



„Wie es scheint, baut er kein eigenes 

 Nest, sondern nistet in verlassenen Elster- 

 und Krähennestern, oder in Baumhöhlen. Er 

 wohnt wie der Thurmfalke gern in der Nähe 

 der Wohnungen des Menchen. Meistens ni- 

 stet er auf Pyramiden- oder Silberpappeln in 

 verlassenen oder eroberten Elsternestern. Oft 

 findet man seinen Horst auch auf hohen Aka- 

 zien, doch wurde derselbe zuvor immer von 

 Elstern benutzt. Am Saume des Weidenwaldes 

 „Marostő", ganz nahe am Hegerhaus nisten 

 schon seit Jahren einige Paare in Gesell- 

 schaft einiger Kolkraben in einer Silberpap- 

 pelgruppe. Ansonsten nistet er in kleineren 

 oder grösseren Gesellschaften, stellenweise 

 aber auch in riesigen Kolonien, doch wurden 

 dieselben zuvor immer von Elstern oder Krä- 

 hen benützt; ich kenne deren eine Menge 

 und sind dieselben in der Tiefebene eine 

 derartig gewöhnliche Erscheinung, dass ich 

 es für ganz überflüssig halte, dieselben aufzu- 

 zählen." 



Stützt sich im grossen und ganzen auf 

 Lovassy, gibt aber auch mehrere eigene Be- 

 obachtungen, namentlich über die grossen 

 Kolonien des Rotfussfalken, mit der bestimm- 

 ten Verneinung des Selbstbauens eines Horstes. 



Hausmann W. in I. Jahresbericht (1882) des 

 Com. f. ornith. Beob. in Öst.-Ung. Omis I. 

 Wien, 1883, p. 24. 



„Nur einmal fand ich im Juni ein Nest 

 mit 4 Eiern" . . . 



Das Manuskript von Ernst Hausmann in der 

 königl. U. 0. C. ergänzt diesen Bericht noch 

 folgendermassen : „Im Jahre 1875 brütete 

 derselbe in den Bienengärten bei Tömös, 

 doch könnte ich nicht angeben, ob in einen 

 alten Elsterneste oder im selbstgebauten 

 Horste". 



Seebohm H. : A History of British Birds 

 Vol. I. London, 1883, p. 43- 



„Der Rotfussfalke nistet kolonienweise und 

 sind manchmal 5- 6 Nester auf einem Baum. 

 Man sagt, dass er sich nur sehr selten, oder 

 nie einen eigenen Horst baue, sondern die 

 verlassenen Nester der Nebelkrähen und El- 

 stern, besonders aber der Saatkrähen okku- 



