276 



egész család egy százados hársfa üregeiben 

 együtt töltötte az éjszakát. 



Petényi és Goebel megfigyeléseire támasz- 

 kodva, továbbá az oekologiai korreláczió elvét 

 szem előtt tartva még Reiser megfigyelésének 

 helyességét is kétségbevontam. Idevágó leve- 

 lemre Reiser 1907 június 2 án kelt levelében 

 a következőképpen tisztázta a kérdést : 



„Az a kétely, a mely a kék vércsének a 

 rothweini kastélyban (Marburg a/Drau) való 

 fészkelésére vonatkozólag fölmerült, teljesen 

 jogosult. 



Én magam egy pillanatig se hiszek már e 

 megfigyelés helyességében. Az eset a követ- 

 kező volt: Az emiitett környéken akkoriban 

 kétségteleuül fészkelt egy pár kék vércse, a 

 miről az 1884. évi szünidőben személyesen is 

 meggyőződhettem, a mikor a fiókák éppen 

 szárnyrakeltek. Minthogy azonban csak június 

 végén hagytam oda a bécsi gazdasági főiskola 

 tantermeit, a rotlnveini uradalmi vadásztól, 

 Wutte Aujostól, későbbi kísérőm sok balkáni 

 utamon, és egyébként igen megbízható meg- 

 figyelőtől kérdezősködtem, hogy hol fészkeltek 

 a vércsék, s tőle a szóban forgó kétségtelenül 

 helytelen felvilágosítást nyertem. A valóság- 

 ban a madarak bizonyára az említett, és máig 

 is meglevő óriás hársfa valamely elhagyott 

 fészkében vagy odvában költötték ki fiaikat." 



Az épületeken, romokon való fészkelés, 

 melynek lehetőségét Petényi oly hévvel két- 

 ségbevonja, tehát tényleg nem bizonyult való- 

 ságnak. 



Strohbach megfigyelései Chemnitzben, X. 

 Jahresbericht d. Ausschusses f Beob. Stat. 

 d. Vögel Deutschlands, Journ. f. Ornith. 1887, 

 p. 372. 



„A tojások hosszátmérője 39 — 42 mm, 

 keresztátmérőjük pedig 33 — 35 mm volt. 

 Mindenütt ockersárga alapszínen elmosódott 

 szürkésbarnán foltosak. A 6 tojást 2 — 2 napi 

 időközben tojta le. A költés tartama 20 nap. 

 A fiókák szürkéssárgás pehelyben bújtak ki. 

 A fiatalok ruhája alul világos vörösessárga 

 kissé elmosódott hosszanti rajzolattal, fölül 

 sötét szürkebarna, minden toll világosabban 

 szegve. A viaszhártya, szemkör és lábak vilá- 

 gos narancsvörösek. Október 16-án déli időben 



dem Flüggcwerden der Jungen übernachteten 

 Jung und Alt in den Höhlungen einer alten 

 Linde. 



Auf die Beobachtungen Petbnyis und Goebels 

 gestützt und ausserdem das Prinzip der ökolo- 

 gischen Korrelál ion vor Augen haltend, musste 

 ich auch die Richtigkeit der REisERSchen 

 Beobachtung bezweifeln. Auf meine dies- 

 bezügliche Frage erhielt ich von Reiser am 

 2. Juni 1907 ein Schreiben, in welchem der 

 Tatbestand folgendermassen geklärt wird : 



„Betreffs des Brütens des Rotfussfalken im 

 Rothweiner Schloss bei Marburg a/Drau sind 

 Sie vollkommen im Rechte die Beobachtung 

 zu beanständen. 



Ich selbst glaube heutzutage keinen Augen- 

 blick mehr an die Richtigkeit dieser Beobach- 

 tung. Die Sache verhält sich so: In der 

 betreffenden Gegend hat damals bestimmt ein 

 vereinzeltes Paar Rotfussfalken gebrütet, wie 

 ich dies persönlich 1884 zur Ferienzeit fest- 

 stellte, wo die Jungen eben flügge waren. 

 Da ich aber erst Ende Juni die Hörsäle der 

 Hochschule für Bodenkultur in Wien verlassen 

 hatte, befragte ich den Revierjäger Alois 

 Wutte in Rothwein, meinen späteren Begleiter 

 auf vielen Balkanreisen und sonst sehr ver- 

 lässlichen Beobachter, wo die Falken genistet 

 hätten, worauf er mir die zweifellos unrich- 

 tige Auskunft erteilte. In Wirklichkeit haben 

 die Vögel gewiss entweder in einer Höhlung 

 oder in irgend einem alten Neste der besagten 

 riesigen Linde, welche heute noch steht, ihre 

 Jungen ausbrütet.'' 



Das Brüten in Gebäuden und Ruinen, welches 

 von Petényi so lebhaft bestritten wurde, Hess 

 sich daher auch diesmal nicht nachweisen. 



Strohbachs Beobachtungen in Chemnitz. 

 X. Jahresbericht d. Ausschusses f. Beob. 

 Stat. d. Vögel Deutschlands. Journ. f. Ornith. 

 1887, pag. 372. 



„Die Eier hatten einen Längsdurchmesser 

 von 39—42 mm und einen Querdurchmesser 

 Von 33 — 35 mm. Sie sind von durchweg ocker- 

 gelber Grundfarbe, graubraun verwaschen 

 gefleckt. Die 6 Eier wurden in Zwischen- 

 räumen von 2-2 Tagen gelegt. Brütezeit 

 20 Tage. Die Jungen entschlüpften in grau- 

 gelblichem Flaum. Das Jugendkleid ist am 

 Leib ein helles Rötlichgelb mit wenig ver- 

 waschener Längszeichnung, auf dem Rücken 

 dunkelgraubraun, jede Feder heller gesäumt. 



