281 



kész fészket idejekorán birtokba vette és 

 őrizte az illető pár. 



A földre rakott fészek, bár a környéken 

 elég alkalmas fa is volt, szintén azt a gon- 

 dolatot ébreszti fel, hogy inkább a kevésbé 

 biztos, de kész fészket foglalta el, semhogy 

 maga rakna fészket. 



Egyáltalában nagyon valószínűtlen, hogy a 

 kék vércse itt ennyire megváltoztassa a szo- 

 kásait. Bizonyos, hogy minden területhez külön- 

 külön kell alkalmazkodnia valamely madár- 

 fajnak, de ez az alkalmazkodás ebben az 

 esetben legfeljebb arra terjedhetne ki, hogy 

 más madárfajok fészkeit foglalja el. Maga a 

 fészekfoglalás ténye nem változhatik. 



Mindezek daczára azonban azt hiszem, hogy 

 végleges ítélettel várnunk kell, a míg újabb 

 megfigyelések vagy igazolják Zarudny közlé- 

 sét, vagy tényleg bebizonyítják, hogy egyes 

 megfigyeléseinek interpretálásában tévedett. 

 Addig azonban döntő szerepük nem lehet és 

 fenntartással kell fogadni őket. 



Dk. Menzbier M. A. : Ornithologie du Tur- 

 kestan. Moscou, 1888—1893, p. 339, 340. 



Zarudny megfigyeléseit adja egész részle- 

 tesen, kibővítve avval, hogy a költést a hím 

 és nőstény felváltva végezik. 



Dr. Fatio V. és Dr. Studer T. : Catalogue 

 des Oiseaux de la Suisse. Genève et Berne, 

 1889, I. p. 57. 



„Néhány megfigyelő azt állítja, hogy a kék 

 vércse Svájczban helyenként fészkel Mbissneb 

 szerint költött Meiringen mellett, de odavaló 

 megfigyelőnk még átvonulóban, vagy csak alkal- 

 milag vali» előfordulásában se látta. Stauppbb 

 szerint Luzernben fán fészkelt egy pár egy 

 kis erdőben.'' 



A sziklákon való fészkelest. mely főleg 

 svájczi jelentésekben szokott felmerülni, itt 

 legalább is kétségbevonják. 



A luzerni fészkelést közelebbi adatok hiá- 

 nyában nem lehet ellenőrizni s így fenntar- 

 tással kell azt fogadni. 

 Aquila XVIII. 



dass der fertige, beizeiten in Besitz genom- 

 mene Horst von dem betreffenden Paare ge- 

 hütet wird. 



Das auf den Hoden gebaute Nest, trotz- 

 dem genügend geeignete Bäume in der Nähe 

 waten, erweckt ebenfalls den Gedanken, dass 

 der Rotfussfalke lieber das weniger Schutz 

 bietende fertige Nest in Besitz nimmt, als 

 dass er ein eigenes Nest baue. 



Es erscheint überhaupt wenig wahrschein- 

 lich, dass der Rotfussfalke seine Lebensweise 

 hier so stark verändert habe. Sicher ist jeden- 

 falls, dass sich irgendeine Vogelart jedem 

 Gebiete separat anpassen muss, doch könnte 

 sich eine Anpassung in diesem Falle nur 

 darauf erstrecken, dass die Nester anderer 

 Arten okkupiert werden ; die Tatsache der 

 Nestokkupation selbst bliebe unverändert 



Trotz allem, glaube ich jedoch, dass mit 

 dem endgültigen Urteile noch gewartet wer- 

 den muss bis neuere Beobachtungen, entwe- 

 der die Richtigkeit von Zarudnys Daten be- 

 zeugen oder aber tatsächlich beweisen, dass 

 die Interpretation einiger Beobachtungen un- 

 richtig war. Bis dorthin kann denselben je- 

 doch keine entscheidende Rolle zuerkannt 

 werden und müssen dieselben mit Vorbehalt 

 benützt werden. 



Dr. M. A. Menzbier: Ornithologie du Tur- 

 kestan. Moscou, 1888—1893, p. 339, :i40. 



Zarudnys Beobachtungen ganz ausführlich, 

 ergänzt mit der Behauptung, dass .Männchen 

 und Weibchen abwechselnd am Brutgeschäfte 

 teilnehmen. 



Dr. V. Fatio und Dr. Th. Studbr: Catalogue 

 des Oiseaux de la Suisse. Genève et Herne, 

 1889, I. p. 57. 



„Einige Beobachter geben au. dass der 

 Rotfussfalke in der Schweiz stellenweise brüte. 

 Meisbnbb erwähnt, dass er in Meiringen ni- 

 stete, doch sah ihn unser dortiger Mitarbeiter 

 nicht einmal als Durchzügler, oder gelegent- 

 lich vorkommend. Nach Stauppbb brütete ein 

 Paar in Luzern auf den Bäumen eines Wäld- 

 chens." 



Das Brüten in Felsen, welches vornehmlich 

 in schweizerischen Berichten vorzukommen 

 pflegt, wird hier zum mindesten bezweifelt. 



Das Brüten in Luzern kann mangels nä- 

 herer Angaben nicht kontrolliert werden, muss 

 daher mit Vorbehalt aufgenommen werden. 



■■•s 



