282 



L. Olphe-Galliard : Contrib. a la Faune 

 Ornith. de L'Euro2>e Occid. Fase. XIX. Lyon, 

 Berlin 1889, pag. 96. 



„Gyakran elfoglalja a szarka fészkét. 

 Schlegel szerint Görögországban a házak tete- 

 jére rakja fészkét. Magas fákon fészkel 

 Lindermayer szerint. " 



Saját megfigyelések hiányában csekély iro- 

 dalomra támaszkodó a kérdés lényegét nem 

 érintő tárgyalás. 



Herman 0. : Petényi J. S. A magyar tudo- 

 mányos madártan megalajntója. Budapest, 

 1891, p. 45—79. 



Ebben az életrajzban található az eddig 

 megjelent legkiinerítöbb monografia a kék 

 vércséről, melyet Petényi hátrahagyott iratai- 

 ból Chernél István és néhai Dr. Tadscher Gyula 

 állítottak össze. 



A német kiadás a II. nemzetközi madártani 

 kongresszus tiszteletire készült ünnepi irat volt, 

 melyet a kongresszus minden egyes tagja meg- 

 kapott. Schalow H. ezenkívül még külön is 

 felhívta a figyelmet erre a még ki nem adott 

 Cerchneis vespertinus tanulmányra a német 

 madártani egyesület 1891. évi szeptember 

 havában tartott ülésén (Journ. f. Ornith. 1891, 

 p. 430). 



Ezek után már most azt hihetné az ember, 

 hogy a PETÉNYi-féle megfigyelések érvényesü- 

 lésének többé mi se állott útjában, különösen 

 ha tekintetbe veszi azt a még sok év elmul- 

 tával is megnyilvánuló őszinte rokonszenvet, 

 melyet a kongresszus emléke a magyarság 

 és ennek ornithologiai törekvései iránt föl- 

 ébresztett. Nem így történt. Eltekintve Lever- 

 KLHNnek egy igen elismerő megemlékezéséről, 

 egyedül csak Chernél munkáiban találkozunk 

 Petényi idevágó adatainak csorbítatlan repro- 

 dukcziójával. A külföldi irodalom ezúttal se 

 vett róluk tudomást; továbbra is érvényben 

 maradtak a régi hagyományos források téves 

 közlései. 



Minthogy a legújabb idjíben újból is meg- 

 jelent ez a kékvércse-monografia, 1 azért az 

 adatok részletes közlését mellőzendőnek tar- 



1 Csörget Titus : Madártani Töredékek etc. Buda 

 pest, 1904. 



L. Olphe Galliard: Contrib. a la Faune 

 Ornith. de L Eur ope Occid. Fase. XIX. Lyon. 

 Berlin. 1889, pag. 96. 



„Okkupiert häutig Elsternester. Brütet nach 

 Schlegel in Griechenland auf Hausdächern. 

 Nistet nach Lindermayer auf hohen Bäumen." 



In Ermangelung eigener Beobachtungen 

 auf ein geringes Quellenmaterial gestützte, 

 das Wesen der Frage unberührt lassende 

 Darstellung. 



0. Herman : J. S. v. Petényi, der Begründer 

 der wissenschaftlichen Ornithologie in Ungarn. 

 Budapest, 1891. 



Diese Biographie enthält p. 49 — 87 eine 

 von Stefan v. Chernél und weiland Julius Tau- 

 scher aus den hinterlassenen Notizen Petényis 

 zusammengestellte Monographie des Rotfu>s 

 falken, die ausführlichste Veröffentlichung, 

 welche über diese Art bisher erschien. Die- 

 selbe erschien als „Festschrift zu Ehren des 

 ziveiten internationalen Ornithologischen Kon- 

 gresses", von welcher jedes Mitglied des Kon- 

 gresses ein Exemplar erliielt. Ausserdem wurde 

 von H. Schalow in der Septembersitzung 1891 

 der Deutschen Ornithologischen Gesellschaft 

 (Journ. f. Ornith. 1891, p. 430), die Aufmerk- 

 samkeit noch besonders auf diese „bisher 

 unedierte Studie über Cerchneisvespertinus L." 

 aufgerufen. 



Nach all diesem könnte man glauben, dass 

 dem Einzüge der PETÉNYischen Daten in die 

 einschlägige Literatur nichts mehr im Wege 

 stand, besonders, wenn man die sich noch 

 auch nach Jahren kundgebende aufrichtige 

 Sympathie in Betracht zieht, welche der 

 Kongress für Ungarn und dessen ornitholo- 

 gische Bestrebungen erweckte. Es kam 

 anders. Abgesehen von einer sehr anerken- 

 nenden Erwähnung seitens Leverkühn ist 

 die Reproduktion der PETÉNYischen Daten 

 einzig und allein nur in Chernels Schriften 

 zu finden. Die ausländische Literatur nahm 

 dieselben auch diesmal nicht zur Kenntnis und 

 behielten die falschen Daten, als Überliefe- 

 rungen der alten Quellen, auch weiterhin ihre 

 Geltung. 



In allerneuester Zeit wurde diese Rotfuss- 

 falkenmonographie der wissenschaftlichen Welt 

 neuerdings vorgelegt 1 und sehen wir deshalb 



1 Titos Csörget: Ornithologische Fragmente etc. 

 Gera Unternihaus, 1905. 



