_>S,x 



RiBSBNTBAL : Die Raubvögel Deutschlands 

 etc. Cassel, 1894. p. 29. 



„Szívesen fészkel szarkafészkekben és 4 — 5 

 tojást tojik." 



E tárgyalás egyetlen hibája az. hogy kissé 

 szűkszavú ; szinte csodálatos, hogy hiányza- 

 nak Naumann adatai. 



Wenzel K. : Ornithologisches aus der Urn- 

 ing von Halle. Ornith. Monatsschrift XX. 



1895, p. 151. 



L885 óta még 1893-ban és 1894 ben is 

 fészkelt a kék vércse a dölaui pusztán ; itt 

 is hiányzanak azonban a közelebbi részletek, 

 melyek az adat elfogadásához okvetlenül szük- 

 ségesek volnának. 



Menzbier M.: Ares Rossini'. Moszkva. L895, 

 II. p. 25. (orosz nyelven I. 



Saját megfigyelései nincsenek, de össze- 

 foglalóan tárgyalja az orosz incüfigyelök — 

 Goebel. Zarudxy és Szomov (1. alább) — adatait. 



Reiser 0. és Fühbbb X.: Materialien sa 

 einer Omis balcanica. IV. Montenegro. Wien 



1896, p. 93. 



.Montenegróban ez a csinos vércse csak 

 tavaszi és őszi átvonulásai alkalmával szokott 

 megfordulni. Átvonulásaik alkalmával csak 

 mélyebb fekvesú kiterjedt pusztaságokat ked- 

 velnek, melyek nem szűkölködnek teljesen 

 magányosan álló nagy fákban." 



Első sorban szintén abból a szempontból 

 fontos, hogy még átvonulásaik alkalmával is 

 csak a síkságokat látogatják s még a par 

 excellence sziklaországban. Montenegróban is 

 kerülik a sziklákou való tartózkodást. 



Seebohm H. : Coloured Figures of the Eggs 

 of British Birds. Sheffield. 1896, p. 7. 



Tökéletesen ugyanazok az adatok, melye- 

 ket Seebohm már 1883-ban közölt. 



Sharpé R. B.: .1 Handbook of the Birds of 

 Great-Britain. London, 1896, Vol. II. p. 207. 



SEEBOHimak 1883-ban és 1896-ban közölt 

 adatai. 



Szomov X.: Faune ornühologique 'la gouver- 

 nement Kharkov). Kharkow. 1897,p.400 — 405 

 (orosz nyelven). 1 



.A megérkezés után az egész kékvércse- 

 társaság megtelepül a kiválasztott helyen és 



1 E vonzó és részletes tárgyalás fordítását Meszbier 

 M. tanár úrnak és Harms M. úrnak köszönöm. 



0. KiF.sENTHAL : 1 ' >ie Raubvögel Deutschlands 

 etc. Cassel, 1894, pag. 29. 



„Er horstet gern in Elstemestern und legt 

 bis 5 Hier." 



Der einzige Mangel dieser Darstellung ist 

 deren Knappheit : wirklich wunderbar ist das 

 Fehlen der N'ai jMAHHSChen Daten. 



K. Wekzel: Ornithologisches aus der Um- 

 gebung von Halle. Ornith. Monatsschrift. XX. 



1895, pag. 151. 



Seit 1885 nistete der Rotfussfalke auch in 

 den Jahren 1893 und 1894 in der Dölauer 

 Heide ; auch hier fehlen jedoch die näheren 

 Details, welche zur Akzeptierung der Angabe 

 unbedingt notwendig wären. 



M. Menzbier: Aves Rossiae. Moskwa, 1895, 

 IL, pag. 25 (Russisch). 



In Ermangelung eigener Beobachtungen eine 

 sehr ausführliche, zusammenfassende Darstel- 

 lung der Daten der russischer Beobachter 

 Goebel, Zarudsy, Ssomow (s. u.). 



0. Reiser und L. v. Führer: Materialien zu 

 einer Omis balcanica. IV. Montenegro. Wien, 



1896, pag. 93. 



.Für Montenegro ist der hübsche Roth- 

 fussfalke bloss als Durchzugsvogel im Früh- 

 jahr und Herbst zu betrachten. Auf ihrem 

 Durchzuge berühren die Rothfussfalken nur 

 ausgedehnte, tiefer gelegene wüste Ebenen, 

 die womöglich einzelner hoher Bäume nicht 

 ganz entbehren." 



Ebenfalls in der Beziehung wichtige Daten, 

 dass der Rotfussfalke sogar während seines 

 Durchzuges nur die Ebene frequentiert und 

 auch in dem par excellence Felsenland Mon- 

 tenegro die Felsen meidet. 



H. Seebohm: Coloured Figures ot' the Eggs 

 of british Birds. Sheffield, 1896, p. 7. 



Genau dieselben Daten, welche Seebohm im 

 Jahre 1883 veröffentlichte. 



R. B. Sharpé : A Handbook of the Birds of 

 Great Bi itain. London, 1896. Vol. II.. pag. 207. 



Die von Sebbohm 1883 und 1896 veröffent- 

 lichten Daten. 



Ssomow N. : Faune ornithologiqiie dit gouver- 

 nement Kharkow. Kharkow, 1897, (Russisch), 1 

 pag. 400-405. 



.Nach der Ankunft siedelt sich die ganze 



1 Die Übersetzung dieser anziehenden und ausführ- 

 lichen Schilderung verdanke ich den Herren Prof. 

 M. Menzbier und M. Harms. 



