-SU 



az időjáráshoz képest 7 — 10 napig marad ott; 

 ebben az időben egyes kimagasló fákon töltik 

 az éjszakát, néha oly nagy számban, hogy 

 elborítják az egész fát. Napközben a játékok 

 alkalmával a kék vércsék seregestől roppant 

 magasságokba emelkednek. Kis idő múlva 

 párokba szakadoznak a kék vércsék és meg- 

 kezdődik a költés. Párj m szerzése közben a 

 him a fák koronái között és ligetek tisztásai 

 fölött űzi a nőstényt. Ilyenkor tökéletesen 

 megváltozik a repülésük ; hosszú ivekben 

 ritkább, de annál erőteljesebb szárnycsapá- 

 sokkal szállanak. Ha kertekben vagy parkok- 

 ban telepedtek meg. úgy ilyen időtájt kiáll- 

 hatatlanná válnak kiáltozásaik miatt. Ilyen a 

 kék vércsék viselkedése szép meleg idő alkal- 

 mával. Ha azonban hideg, szeles vagy ködös 

 az idő, akkor rosszkedvűek és csöndesek ; 

 nagy esőzések alkalmával is találtam tökéle- 

 tesen átázott kék vércséket, melyek szomo- 

 rúan és ügyetlenül mászkáltak a fák vastag 

 ágain, hogy ott megkeressék szűkös táplálé- 

 kukat. Néhány pár rögtön a visszatérés után 

 birtokba veszi a régi fészket ; a nőstény 

 gyakran beleül, de egyelőre még nem tojik. 

 Rendesen kisebb facsoportokban, folyómenti 

 ligetekben, pusztai erdőcskékben és a falu 

 kertjeiben fészkelnek ; nagy erdőkben nem 

 költ. 



A kék vércsék többnyire égerligetekbeu 

 települnek meg, a hol sokszor egész telepeket 

 találtam kányák és vörös vércsék társaságá- 

 ban ; sokkal ritkábban találhatók magányosan 

 fészkelő párok. A kék vércse rendesen nem 

 rak fészket, hanem elfoglalja más madarak 

 elhagyott fészkeit, többnyire szarkafészkeket, 

 a mikor még azt a fáradságot se veszi magá- 

 nak, hogy a tetejét lehordaná. A kék vércse 

 magarakta fészke különböző fákon és magas- 

 ságokban található, ritkán magasan ; legrit- 

 kábban fenyőfákon fészkel a kék vércse. 

 A mi vidékünkön gyakran fészkelnek faod- 

 vakban is, és pedig nem csak széles Szajnák- 

 ban, hanem keskeny bejárattal bírókban is; 

 az erősebb oldalágak odvaiban is költenek, de 

 Aquila XVIII. 



Rotfussfalken-Kolonie am auserkorenen Plat/c- 

 an und verbleibt dort so je nach der Witte- 

 rung 7 — 10 Tage lang; zu dieser Zeit lassen 

 sie sich zur Nachtruhe auf einzelnen hohen 

 Bäumen nieder, oft in so grosser Anzahl, 

 dass der ganze Baum von ihnen bedeck) ist. 

 Während der Spiele am Tage erheben siili 

 die Rotfussfalken in ganzen .Scharen in un- 

 endliche Höhen. Nach einiger Zeit trennen 

 sich die Rotfussfalken in Paare und schreiten 

 zur Brut. Wenn das Männchen um das Weib- 

 chen wirbt, treibt es dasselbe mit Geschrei 

 durch die Gipfel der Bäume und über offene 

 Stellen der Haine vor sich her. Hiebei ändert 

 sich der Flug vollständig; derselbe geschieht 

 in weiten Bögen und es werden seltenere aber 

 umso tiefere Schläge mit den Flügeln gemacht. 

 Falls sie sich im Garten oder Parke ange- 

 siedelt haben, werden sie zu dieser Zeit durch 

 ihr Geschrei geradezu unerträglich. Dies ist 

 das Gebärden der Rotfussfalken bei schönem 

 und warmem Wetter. Ist es aber kalt, nebe- 

 lig oder windig; so werden dieselben ver- 

 stimmt und still; auch bei starkem Regen- 

 wetter konnte ich ganz durchnässte Rotfuss- 

 falken beobachten, welche still, traurig und 

 unbeholfen auf den dicken Ästen der Bäume 

 herumkletterten, um ihre karge Nahrung zu 

 suchen. Einige Paare nehmen sofort nach der 

 Rückkehr vom alten Neste Besitz, das Weib- 

 chen setzt sich oft in dasselbe, zum Eier- 

 legen schreitet es jedoch noch nicht. Zum 

 Nisten werden meist kleine Gehölze, in Fluss- 

 niederungen gelegene Auwäldchen, Waldin- 

 seln in der Steppe, die Gärten der Dörfer 

 gewählt; in grossen Wäldern nistet er nicht. 

 Meistens nisten die Rotfussfalken in Erlen- 

 gehölzen und habe ich hier bisweilen ganze 

 Kolonien in Gemeinschaft mit Milanen und 

 Turmfalken angetroffen, weit seltener stösst 

 man auf einzeln nistende Paare Gewöhnlich 

 baut der Rotfussfalk selbst kein Nest, sondern 

 ergreift Besitz von verlassenen Nestern an- 

 derer Vögel, am häufigsten von denen der 

 Elstern, in welchem Falle er sich aber nicht 

 die Mähe nimmt, das Dach derselben abzu- 

 tragen. Das selbstgebaute Nest der Rotfuss- 

 falken befindet sieh auf verschiedenen Bäu- 

 men und in verschiedener Höhe, selten hoch; 

 am seltensten nistel der Rotfussfalk auf Kie- 

 fern. In unserer Gegend nisten sie auch sehr 

 häutig in Baumhöhlen, dabei nicht nur in 



37 



