293 



gondosságra valló adatokat s ezért igen kívá- 

 natos volna, ha ezek alapján a kék vércse fész- 

 kelését illetőleg teljesen egybehangzó összefog- 

 laló tárgyalást lehetne alakítani. Szomov megfi- 

 gyelései még nem illeszkednek bele tökéle- 

 tesen az említett többi megfigyelő adatai közé 

 s a kételyek föl m eriilését elősegítik a túlnagy 

 tojásméretek is. Arra nincs elegendő alap, 

 hogy idevágó megfigyelései visszautasíthatok 

 volnának, elfogadásukhoz azonban kellő revizió 

 és annak nyomán az adatok újból való meg- 

 erősítése — esetleg azok visszavonása — 

 szükséges. 



Suschkin P.: Die Vögel des Gouvernements 

 Ufa. Moszkva, 1897, p. 88 (orosz nyelven). 1 



„EvERSMANN szeriut a kék vércse közönséges 

 az Ural hegységnek erdőben szűkölködő do- 

 begységeiben, de ritkább észak felé, a hol 

 nincsenek pusztaságok 



A párzás május közepén kezdődik. Én csak 

 egyes párokban találtam fészkelő kék vércsé- 

 ket, de Pleske T. Birsk kerületéből telepet 

 említ. A fiókák repitése Ufa környékén július 

 végén történik. 



Öreg, vedlésben levő madarak július végén 

 találhatók ; a vedlés igen lassan megy végbe 

 és a kék vércse a vedlése befejezésénél jóval 

 korábban vonul el." 



A kék vércse földrajzi elterjedésére és 

 vedlésére vonatkozó adatok. 



Lileord Lord : Coloured Figures of the Birds 

 of the British Islands. Vol. I. London, 1897, 

 p. 46. 



„E vércsefaj fészkeléséről nincsenek saját 

 megfigyeléseim s ezért utalok Dresser „Birds 

 of Europe" czímű művére." 



Fischer-Sigwart H. : Ornilhologische Beobach- 

 tungen aus der Schweiz. 1895. Az Ornith. 

 JiihrbnehVUl. 1897, p. 11, reczenziója nyomán. 



1 A forrást és fordítását Harms M. úrnak kö- 

 szönöm. 



und würde sich die Revision in erster Linie 

 auf diesen Umstand beziehen. Unter den 

 Beobachtern des Brutgeschäftes des Rotfuss- 

 falken geben neben Petényi, Lovassy und 

 Cerva, Goebel und Ssomow die ausführlichsten, 

 und auf die grösste Sorgfalt zeigenden Daten, 

 weshalb es sehr zu wünschen wäre, auf 

 Grund derselben eine vollkommen einheitliche, 

 zusammenfassende Darstellung über das Brut- 

 geschäft des Rotfussfalken zusammenzuschmie- 

 den. Ssomows Beobachtungen schmiegen sich 

 den übrigen noch nicht vollkommen an, und 

 werden die Zweifel auch noch durch die 

 allzugrossen Eiermaasse genährt. Es ist jedoch 

 keine genügende Grundlage vorhanden, seine 

 hierhergehörigen Beobachtungen zurückzu- 

 weisen, doch ist zur Akzeptierung derselben 

 jedenfalls noch eine entsprechende Revision 

 und auf Grund derselben eine neuere Bestär- 

 kung der Daten, eventuell eine Widerrufung 

 derselben notwendig. 



Suschkin P. : Die Vögel des Gouvernements 

 Ufa. Moskau, 1897, pag. 88 (Russisch).' 



„Nach Eversmann ist der Rotfussfalk gemein 

 in den waldarmen Vorbergen des Ural und in 

 den Steppen des Orenburger Gebietes, aber 

 selten weiter nach Norden, wo keine Steppen 

 vorhanden. 



Die Paarung beginnt Mitte Mai. Ich fand 

 den Rotfussfalken nur in einzelnen Paaren 

 brütend, aber Th. Pleske erwähnt eine Kolonie 

 im Kreise Birsk. Die Jungen fliegen, wenigstens 

 bei Ufa, Ende Juli aus. 



Alte mausernde Vögel trifft man Ende Juli 

 an ; die Mauser geht langsam vor sich und 

 für den Winter zieht der Rotfussfalk ab, lange 

 bevor er seine Mauser beendet hätte." 



Auf die geographische Verbreitung und 

 auf die Mauser des Rotfussfalken bezügliche 

 Daten. 



Lilford, Lord: Coloured Figures of the 

 Birds of the British Islands Vol. I. London, 

 1897, pag. 46. 



„Über die Brutverhältnisse dieser Falkenart 

 besitze ich keine Erfahrungen, und verweise 

 auf Dessers Werk Birds of Europe." 



H. Fischer- Sigwart : Ornith ologische Beobach- 

 tungen aus der Schweiz 1895. Nach der Recen- 

 sion im Ornith. Jahrbuch VIII., 1897, p. 41. 



1 Die Quelle und deren Übersetzung verdanke ich 

 Herrn M. Härms. 



