J! It 



„Egy pár Falco vespertina júniusban egy 

 s/.ikhifaloii volt látható. . ." 



( ilvbá tűnik föl ez az adat, mintha a kék 

 vércse a sziklafal valamely üregében fész- 

 kelt volna; eddigelé azonban egyetlen egy 

 ilyen eset se bizonyult be s Fatio se emlé- 

 kezik meg ezekről a Svájczban időről időre 

 fölmerülő hírekről, melyek a kék vércse 

 fészkeléséről, nevezetesen sziklafalakon való 

 megtelepedéséről szólnak. 



Johansbn H. : Ornithologische Beobachtungen 

 int Gouvernement Tomsk ivührend des Jahres 

 1897. Ornith. Jahrbuch. IX. 1898, p. 190. 



Tomszk közelében egy kékvércsepár fész- 

 kelni akart egy oszlop tetején levő mélye- 

 désben. 



A faodvakban való fészkelés szempontjából 

 említésre méltó adat. Megfelel a PetényiîôI 

 említett, fülké'-nek és Lovabby „tágas" termé- 

 szetes faodvának, mert hiszen felülről nyitott. 



Dr. Hennicke R. K. : Naumann, Naturge- 

 schiehte der Vögel Mitteleuropas. Új kiadás. 

 V. kötet. Ragadozók. Földolgozta Riesenthal 0. 

 Gera-Untermhaus, 1899, p. 131. 



Szóról szóra a már Naumann „Pótlékok" 

 czímü kötetéből ismert tárgyalás, kibővítve 

 SíROHBACHnak Riesenthal által is megbízhatat- 

 lanoknak jelzett adataival s a fiókáknak Dr. 

 Blabius REzsotől eredő részleges leírásával. 



Chernél I. Mag gar or szag madarai. Buda- 

 pest, 1899, II. kötet, p. 426. 



Az egyedüli szerző, a ki Petényi megfigye- 

 léseire alapítja a kék vércse fészkelésének 

 tárgyalását, Ezeken kívül részben Dr. Lovassy 

 adatai is szerepelnek, így pl. a költés tarta- 

 mának 18 napban való megállapítása. A tel- 

 jesen korrekt tárgyalásban legfeljebb a tojás- 

 méretek szorulnak némi korrekczióra, mert 

 a 36'7— 387X263— 31-7 mm bői számított 

 átlag kissé nagy. Tán kevés és véletlenül 

 nagyobb méretű fészekaljak nyomán lettek 

 megállapítva. 



Dr. Fatio V. : Faune des Vertébrés de la 

 Suisse. Vol. II. Hist. Nat. des Oiseaux. Part 

 I. Genève et Bale, 1899, p. 143. 



-Májusban fészkel. Gallyakból és szálakból 

 lazán összerótt fészke többnyire fákon van 



„Falco vcspertinus zeigte sich im Juni an 

 einer Felswand." 



Die Angabe erweckt den Anschein, als 

 hätte der Rotfussfalke an der Felswand ge- 

 brütet ; bisher hat sich jedoch noch kein 

 einziger diesbezüglicher Fall bewahrheitet 

 und auch Fatio lässt diese von Zeit zu Zeit 

 in der Schweiz auftauchenden Gerüchte über 

 das Brüten des Rotfussfalken in Felsspalten, 

 unerwähnt. 



H. Johanben : Ornithologische Beobachtungen 

 im Gouvernement Tomsk während des Jahres 

 1897. Ornith. Jahrbuch IX. 1898, pag. 190. 



In der Nähe von Tomsk beabsichtigte ein 

 Rotfussfalkenpaar in der Vertiefung, welche 

 sich auf dem Scheitel eines Pfostens befand, 

 zu nisten. 



Bezüglich des Nistens in Baumhöhlen er- 

 wähnenswerte Angabe. Diese Vertiefung ent- 

 spricht der von Petényi angegebenen „Nische", 

 sowie den „weiten natürlichen Baumhöhlun- 

 gen " Lovabbyb, indem dieselbe von oben her 

 offen ist. 



Dr. C. R. Hennicke : Naumann, Naturge- 

 schichte der Vögel Mitteleuropas. Neue Aus- 

 gabe. Bd. V. Raubvögel, bearbeitet von 0. v. 

 Riesenthal. Gera-Untermhaus, 1899, pag. 131. 



Enthält die schon reproduzierten Daten aus 

 Naumanns „Nachträgen" Wort für Wort, erwei- 

 tert mit den auch von Riesenthal als unzuver- 

 lässig befundenen Daten Strohbachs und mit 

 der teilweisen, Dr. Rudolf Blasius entstam- 

 menden Beschreibung des Danenkleides der 

 Jungen. 



St. v. Chernél: Maggarország Madarai. Bu- 

 dapest, 1899, Bd. II. p. 426. 



Der einzige Verfasser, welcher die Darstel- 

 lung des Brutgeschäftes des Rotfussfalken auf 

 Petényis Beobachtungen gründet, Ausser die- 

 sen sind auch teilweise Lovabbyb Daten vor- 

 handen, so z. B. die IStägige Brutdauer. In 

 der vollkommen korrekten Darstellung bedür- 

 fen höchstens die Eiermaasse einer Korrek- 

 tur, weil der aus 367— 387 X 26"3 — 31 7 

 berechnete Durchschnitt etwas zu gross ist. 

 Vielleicht standen nur wenige, zufällig etwas 

 grosse Gelege zur Verfügung. 



Dr. V. Fatio : Faune des Vertébrés de la 

 Suisse. Vol. II. Hist. Nat. des Oiieaux. Part, I. 

 Genève et Bale, 1899, p. 143. 



„Brütet im Mai. Sein aus Zweigen und 

 Halmen lose gebautes Nest steht meistens 



