303 



mert a fészkek a kék vércsék megérkezéséig 

 lakatlanok maradtak, a kék vércsék pedig 

 rögtön elfoglalták azokat, mert hosszadalmas 

 küzdelem nélkül jutottak igy alkalmas fészkek- 

 hez. Ezt a teljesen bevált módszert másoknak 

 is ajánlhatom, mert a kék vércsék igazán 

 semmibe se vették ezeket az ijesztő zsinórokat. 



Érdekes, hogy minden kék vércsétől elfog- 

 lalt fészekhez még 1-5 házi verébfészek 

 volt csatolva." 



Új adat a házi verebekkel való egyiitt- 

 fészkelés. Érdekes adatok a kék vércsék meg- 

 telepítéséhez, melyek közvetve szintén azt 

 bizonyítják, hogy a szabály az idegen fészkek 

 elfoglalása. 



Schenk J. : Jelentés az 1910. évi madárjelö- 

 lésekről. Aquila XVII. 1910, p. 234. 



„A kékvércsetelepek az összes erdőkben 

 megfogytak, mert állandóan fosztogatják és 

 ledobálják a szarka- és vetési varjiifcszkeket." 



A Hortobágy erdeire vonatkozó adat, mely 

 szintén azonos PRTÉNYinek avval a megfigye- 

 lésével, hogy a kék vércse a szarkákkal és 

 varjakkal együtt jelenik meg, illetőleg azokkal 

 együtt fogy és tűnik el. 



Krause G.: Des Weidmanns Eierkunde. Wild 

 und Hund XVI. 1910, p. 101. 



„ Ez a szép, nem egyenlően színezett párocska 

 előszeretettel fészkel magas nyárfákon (de 

 egyéb fákon is), és többnyire szarkafészket 

 foglal el. Meredek sziklafalak üregeiben maga 

 rak fészket gallyakból, melyet mohával és 

 állatok szőrével szokott szépen kipárnázni." 



Úgy látszik, szintén Naumann adatainak egyik 

 változata, esetleg Hennicke és Bau nyomán ; 

 saját megfigyelései nincsenek. 



Etou G. : Les Oiseaux de France. Paris, 

 1910, p. 22. 



mit Schreckbändern. Diese Schreckbänder 

 waren nach Art der Schwänze der Papier- 

 drachen hergerichtet. Auf diese Weise er- 

 reichte ich auch meinen Zweck, weil die 

 Nester bis zur Ankunft der Rotfussfalken un- 

 bewohnt blieben, von den Rotfussfalken je- 

 doch sogleich in Besitz genommen wurden, 

 indem sie dadurch ohne langwierige Kämpfe 

 geeignete Nester vorfanden. Dieses vollkom- 

 men bewährte Verfahren kann ich auch an- 

 deren anempfehlen, indem sich die Rotfuss- 

 falken um die Schreckbänder durchaus nicht 

 kümmerten. 



Sehr interessant war es, dass jedem Rot- 

 fussfalkenhorste noch 1 — 5 Nester des Haus- 

 sperlings angebaut waren." 



Ein neues Element ist das gemeinsame 

 Nisten mit den Haussperlingen. Sehr interes- 

 sante Daten über die künstliche Ansiedelung 

 des Rotfussfalken, welche indirekte ebenfalls 

 den Beweis liefern, dass die Okkupation frem- 

 der Nester die Regel ist. 



J. Schenk: Bericht über die Vogelmarkierun- 

 gen im Jahre 1910. Aquila XVII, 1910, 

 p. 234. 



„Die Rotfussfalkenkolonien haben in sämt- 

 lichen Wäldern abgenommen, indem die ihnen 

 Nistgelegenheit bietenden Nester der Saai- 

 krälten und Elstern ständig geplündert und 

 herabgeworfen werden." 



Auf die Wälder des Hortobágy bezügliche 

 Angabe, welche ebenfalls identisch mit Petenyis 

 Beobachtung ist, dass der Rotfussfalke mit 

 den Elstern und Krähen erscheint, resp. mit 

 denselben zugleich abnimmt oder verschwindet. 



G. Krause: Des Weidmanns Eierkunde. 

 Wild und Hund XVI. 1910, p. 101. 



„Mit Vorliebe nistet das schöne, ungleich 

 gefärbte Ehepärchen auf hohen Pappeln 

 (aber auch auf anderen Bäumen), und ist es 

 dann meist ein Elsternbau, den es okkupiert 

 hat. In den Nischen steiler Felsenwände 

 schreitet er selbst zum Nestbau. Hier er- 

 richtet er einen aus Reisern hergestellten, 

 mit Moos und Tierhaaren gut ausgepolsterten 

 Horst ..." 



Anscheinend ebenfalls eine Variation der 

 NAUMANNSchen Daten, eventuell von Hennicke 

 oder Bau übernommen ; eigene Beobachtun- 

 gen fehlen. 



G. Etoc : Les Oiseaux de France. Paris, 

 1910, p. 22. 



