306 



anyagot mind ;i kék vércse hordta össze. 

 Építési anyag: fűszálak, nádbojtok, faháncs- 

 szálak, szalmaszálak, Oriolus és kisebb madár- 

 tollak, kutyaszőr, de főleg disznószőr és 

 tyúktól! 



Ez az érdekes fészek, mely a nagyságtól 

 eltekintve igen hasonlított egy hantmadár 

 fészkéhez, Saunders W. Radcliffe birtokába 

 került." 



Nem akarom azt állítani, hogy ez az egyetlen 

 hiteles adat a kék vércse magarakta fészké- 

 ről, de kétségtelenül ez az egyetlen eset, 

 melynek leírása olyan, hogy hiteléhez kétség 

 nem férhet. A megfigyelő határozottan meg- 

 említi, hogy látta, mikor a madár hordta a 

 fészekanyagot. A kék vércse oekologiája, vala- 

 mint az irodalomban említett saját készitményű 

 kékvércsefészkek helyes megbírálása szem- 

 pontjából rendkívül fontos adatokat tartalmaz 

 ez a leírás. Először is igen fontos dolog az, 

 hogy a fészek egy régi szarkafészekre lett 

 rakva, másodszor pedig az, hogy a kék vércse 

 mindenfélét összehordott a fészekrakáshoz, 

 csak gallyakat nem. 



Mind a kettő együttesen azt mondja ki, 

 hogy a kék vércsénél hiányzik az alapozási 

 képesség s tulajdonképpen ez az oka annak, 

 hogy maga nem rak fészket. Az irodalomban 

 említett magarakta kékvércsefészkek ezen 

 döntő kritérium szerint jóhiszemű tévedésen 

 vagy elégtelen megfigyelésen alapulnak. Ha 

 tekintetbe veszszük, hogy mennyire ritka a 

 kék vércsének ily nagyobbméretü fészekszere- 

 lése, úgy. ez még csak megerősíti azt az ítéletet, 

 mely azonkívül tökéletesen összevág a kék 

 vércse oekologiájával. Mindezek daczára azon- 

 ban az ítéletet még nem mondhatjuk végleges- 

 nek, mert csak egyetlen egy esetre van 

 alapítva s így hiányzik az okvetlenül szük- 

 séges összehasonlító anyag. 



Evvel kimerítettem a kék vércse fészkelé- 

 sére vonatkozó anyagot. Minthogy már az 

 egyes forrásmunkák kritikája alkalmával sok- 

 szor igen behatóan kellett foglalkozni úgy- 

 szólván az összes részletkérdésekkel, azért 

 ismétlések elkerülése czéljából csak egész 

 röviden fogok az általános tanulságokra ki- 

 terjeszkedni 



Materiale : dünne Gräser, Rohrrispen, Baum- 

 rindenfasern, Strohhalme, Federn von Oriolus 

 und kleineren Vögeln, Hundshaare, besonders 

 aber Schweinsborsten und Hühnerfedern. 



Das interessante Nest, welches von der 

 Grösse abgesehen viel Ähnlichkeit mit einem 

 Steinschmätzerneste zeigte, kam in den Besitz 

 von Saunders W. Radcliffe." 



Es soll nicht behauptet werden, dass diese 

 Angabe über den selbstgebauten Horst des 

 Rotfussfalken die einzig glaubwürdige ist. 

 doch ist dies jedenfalls der einzige Fall, 

 welcher so beschrieben ist, dass dessen Glaub- 

 würdigkeit nicht angezweifelt werden kann. 

 Der Beobachter gibt die bestimmte Behaup- 

 tung, dass er den Vogel sah als derselbe das 

 Horstmateriale zusammentrug. Bezüglich der 

 Ökologie, sowie behufs richtiger Beurteilung 

 der in der Literatur erwähnten selbstgebauten 

 Horste des Rotfussfalken enthält diese Dar- 

 stellung ausserordentlich wichtige Daten. Eine 

 ungemein wichtige Bestimmung ist in erster 

 Linie, dass der Horst auf die Reste eines 

 alten Elsternestes gebaut wurde, zweitens, 

 dass der Rotfussfalke zum Horstbaue allerlei 

 Sachen zusammentrug, nur keine Reiser. Beide 

 ergeben zusammen den Beweis, dass dem 

 Rotfussfalken die Fähigkeit des Fundamen- 

 tierens fehlt und dass hier die eigentliche 

 Ursache zu finden ist, dass er keinen eigenen 

 Horst baut. Die in der Literatur erwähnten 

 selbstgebauten Horste beruhen laut diesem 

 entscheidenden Kriterium entweder auf Irrtum 

 oder ungenügender Beobachtung. Nimmt man 

 in Betracht, wie selten eine derartige grösser 

 dimensionierte Horstmontierung des Rotfuss- 

 falken ist, so wird dieses Urteil nur noch 

 verstärkt ; dasselbe befindet sich ausserdem 

 auch in voller Übereinstimmung mit der Öko- 

 logie des Rotfussfalken. Trotz allen kann 

 jedoch noch kein endgültiges Urteil gefällt wer- 

 den, weil dasselbe nur auf einen einzigem Fall 

 gegründet wäre und so des unbedingt notwen- 

 digen Vergleichsmateriales entbehren würde. 



Hiermit ist das auf das Brutgeschäft des 

 Rotfussfalken bezügliche Materiale erschöpft. 

 Indem fast sämtliche Detailfragen schon 

 während der Kritik der einzelnen Quellen- 

 werke meistens sehr eingehend berührt wur- 

 den, so kann die Darstellung der all- 

 gemeinen Resultate behufs Vermeidung der 

 Wiederholungen nur ganz kurz erfolgen. 



