321 



Capri sziget kis madarai. 



Capri, 1911 április 21. 



Itt. e szigeten valósággal gyönyörködni 

 lehet a sokféle madárban, a mely pihenőt 

 tart, észak felé való vándorlása közben Van 

 itt citrom-, narancs-, babér-, olaj- és s/.ent- 

 jánoskenyérfa, melyeknek örökzöld lombjai 

 között a madarak jó búvóhelyet találnak. Sok 

 fa különböző idősorrendben virágzik és vi- 

 rágzott le. Tehát madár bőven van a szemem 

 előtt és hallom is őket. A mint a hideg 

 tramontana szél eláll, a nap pedig kilmvik 

 a felhők mögül, mintegy taktusütésre indul 

 meg a hangverseny különféle hangnemben 

 és ütemben, össze-vissza trillázva. 



A madárfogdosásnak jó helye ez a sziget, 

 pedig a törvény itt is tiltja már néhány év 

 óta és a carabinieri-k vigyáznak a madarakra, 

 a sok északi idegen ellenőrzése mellett. A ma- 

 darakat nyilvánosan piaczra nem hozzák már, 

 legfeljebb titokban árulják, különösen húsvét 

 táján. Mondják, hogy nem merik mutogatni 

 az idegeneknek, mert azok a rab madarat 

 nem akarják látni és szemrehányást tesznek 

 érte. 



A régi hires Pagano-féle szállodában, hol 

 a falakat 50 éven keresztül sok átutazó festő- 

 művész telefestette értékes képekkel, látni 

 lehet egy odafestett árkus papirost, egy német 

 nyelvű hirdetményt 1883-ból, a következő 

 sorokkal: .Felhívatnak a vendégek a mada- 

 rakat védelembe venni, a piaczon árusított, 

 kalitkába zárt madarakat szabadon ereszteni, 

 a kertekben és máshol felállított madár- 

 kelepczéket elpusztítani. A helyi hatóság es 

 a csendőrök az idegeneket e ténykedésben 

 támogatni fogják". 



Akár tiltja most már a törvény és a csendőr, 

 húsvét táján mégis sokat fogdosnak össze, 

 mert kellenek a templomban a nagyszombati 

 ünnepi szertarfáslioz. Fiúk. leányok, fiatal 

 caprii asszonyok kendőbe rejtve hozzák a 

 különféle rabénekeseket és várják az idő- 

 pontot, a glóriát, a mikor leeresztik a füg- 

 gönyt s megszólal az orgona, csengetyű és 

 a Rómából „visszaérkezett" harang. Végig- 

 néztem ezt az érdekes jelenetet. Feszülten 

 várták a pillanatot. Már elővett'' a rejtekéből 

 ki-ki a madarát, simogatták, csókolgatták a 

 halaira ijedt szegény párát. Egyik-másik 

 Aquila XVIII. 



Die kleinen Vögel der Insel Capri. 



Capri, den 21. April 1911. 



Auf dieser Insel kann man sich wirklich 

 an den vielen Vögeln ergötzen, die hier auf 

 ihrer Wanderung gen Norden ausruhen. Es 

 gibt hier Zitronen-, Orangen-, Lorbeer-, Öl-, 

 Johannisbrotbäume, in deren ewiggrünem Laub 

 die Vögel unte Unterkunft finden. Die Hiiume 

 blühen in verschiedenen Zeiten. Ich habe 

 also viele Vögel vor Augen und höre sie. 

 So wie die kalte Tramontana zu blasen auf- 

 hört und die Sonne aus den Wolken tritt, 

 beginnt, wie auf einen Taktschlag das Kon- 

 zert in verschiedenen Tonarten und Rhythmen, 

 durcheinander trillernd. 



Die Insel ist für den Vogelfang gut ge- 

 eignet, obzwar seit einigen Jahren das Gesetz 

 den Vogelfang verbietet und die Carabinieri, 

 unter Kontrolle der vielen Nordländer, auf die 

 Vögel aufpassen. Die Vögel werden nicht 

 mehr auf den Markt gebracht; höchstens unter 

 der Hand werden sie verkauft, und ganz 

 besonders zu Ostern. Man sagt, man wage 

 sie den Fremden nicht zu zeigen, denn diese 

 wollen die Gefangenen nicht sehen und ma- 

 chen Vorwürfe. 



Im alten berühmten Hotel Pagano, wo die 

 Wände seit ôfj Jahren von fahrenden Künst- 

 lern oft mit wertvollen Bildern bemalt sind, 

 sieht man einen gemalten Bogen Papier von 

 1883, mit folgenden deutschen Zeilen: „Die 

 Gäste werden aufgefordert die Vögel in Schutz 

 zu nehmen; die auf dem Markte in Käfigen 

 feilgebotenen zu befreien ; die in Gärten und 

 sontswo aufgestellten Vogelfalleu zu zerstören. 

 Die Lokalbehörden und die Gendarmerie 

 werden die Fremden hierin unterstützen". 



Ob es nun das Gesetz und die Gendarmerie 

 verbietet oder nicht, so werden zu Ostern 

 viele Vögel zusammengefangen, denn man 

 braucht sie für die feierliche Zeremonie am 

 Ostersamstag. Jungen. Mädchenjunge Frauen 

 von Capri bringen die gefangenen Sänger 

 in Tüchern verborgen und erwarten den Mo- 

 ment, das Gloria, wo der Vorhang herabge- 

 lassen wird, die Orgel ertönt, die kleinen 

 Glöckchen und die aus Rom zurückgekehrten 

 (Hocken ertönen. Ich habe diese interessante 

 Szene zu Ende angesehen. Man erwartete 

 den Moment mit Spannung. Alle hielten den 

 Vogel fertig, streichelten ihn, sie küssten die 



41 



