326 



Jelentés az 1911. évi madár- 

 jelölésekröl. 



Irta : Schenk Jakab. 



Habár a madárjelölési kísérletek nagymér- 

 tékű népszerűsítéséhez nem csekély mértékben 

 hozzájárultak az ellenük intézett, éppen olyan 

 heves, mint alaptalan támadások, melyek állan- 

 dóan fölszínen tartották a kérdést és érdeklő- 

 dést keltettek föl irányában, mégis rövid időn 

 belül való, meglepően széleskörű elterjedésüket 

 első sorban az eddig elért jelentős eredmények- 

 nek kell tulajdonítani. Mindjobban gyökeret 

 vert az a meggyőződés, hogy az oekologiai 

 vizsgálatok továbbfejlesztése érdekében fel- 

 tétlenül szükség van erre a módszerre, mert 

 segélyével azok, a faj oekologiájának meg- 

 értéséhez és megoldásához nélkülözhetetlen 

 törvényszerűségek is megállapíthatók, melyek 

 csakis az egyén ismerete révén mutathatók ki. 



Mindjobban kitűnik, hogy az idevágó adatok 

 értékessége nem szűnik meg azok érdekes- 

 ségével, avval t. i., hogy pl. a gólya Dél- 

 afrikában telel, hogy gémeink egy része Dél- 

 olaszországba és Sziczitiába vonul, hogy a 

 füsti fecske visszatér a régi fészkére stb., 

 hanem azon túl is folytatódik, mikor azt kell 

 kérdezni, miért telel úgyszólván egész Európa 

 góíyaállománya egy tömegben túl az egyenlítőn, 

 miért vonulnak Magvarország és Németország 

 dankasirályai, holott Angliából alig mennek 

 tovább az angol partoknál, hogyan van az 

 mégis, hogy a kontinentális Larus ridibundus 

 még szubspeczitíkusan se különbözik a sziget- 

 országitól, micsoda törvényszerűségek nyilvá 

 nulnak meg a rendelkezésre álló fészkelő 

 területek és téli szállások megszállásában, miért 

 változnak egyes fecskepárok már a második 

 költés alkalmával, mások viszont miért marad- 

 nak együtt éveken át és stb. ? Mindezeket, 

 a faj oekologiájára rendkívül fontos kérdése- 

 ket a jelölési kísérletek eredményei vetették 

 felszínre. így csak természetes, hogy ezeket 

 rövid idő alatt úgyszólván mindenütt fel- 



Bericht über die Vogelmarkierun- 

 gen im Jahre 1911. 



Yon Jakob Schenk. 



Obwohl die grosse Popularität der Berin- 

 gungsversuche in nicht geringem Muasse jenen 

 ebenso heftigen als grundlosen Angriffen zu 

 verdanken ist, welche die Frage ständig auf 

 der Oberfläche hielten und das Interesse für 

 dieselbe erweckten, so muss deren innerhalb 

 kurzer Zeit in auffallend weiten Kreisen er- 

 folgte Verbreitung dennoch hauptsächlich den 

 bisherigen bedeutenden Resultaten zuge- 

 schrieben werden. Es fasst die Überzeugung 

 immer stärkere Wurzeln, dass behufs YY'eiter- 

 entwickelung der oekologischen Studien diese 

 Forschungsmethode unentbehrlich ist, indem 

 man mit Hilfe derselben auch diejenigen, zur 

 Klärung und zum Verständnisse der Oekologie 

 der Art unbedingt notwendigen Gesetzmässig- 

 keiten erkennen kann, welche sich nur durch 

 die Kenntnis des Individuums ergeben kön- 

 nen. 



Es wurde immer evidenter, dass die hie- 

 hergehörigen Daten nicht nur interessant. 

 sondern wirklich wertvoll sind, und dass 

 dieser Wert durchaus nicht durch die ein- 

 fachen Tatsachen, dass z. B. der Storch in 

 Südafrika überwintert, dass ein Teil der 

 Reiher nach Italien und Sizilien zieht, dass 

 die Schwalbe ihr früheres Nest besiedelt 

 usw. erschöpft ist, sondern auch noch ferner- 

 hin besteht, da sich im Anschlüsse an diese 

 Tatsachen auch solche Fragen aufdrängen : 

 weshalb überwintert fast der gesamte Storch- 

 bestand Europas in einer Masse jenseits des 

 Aequators, weshalb sind Deutschlands und 

 Ungarns Lachmöven Zugvögel, während die 

 englischen kaum weiter als die englische 

 Küste gehen, wie kommt es trotzdem, dass 

 sich die kontinentale Larus ridibundus von 

 der insularen nicht einmal subspezifisch unter- 

 scheidet, welche Gesetzmässigkeiten bestehen 

 in der Besiedelungsweise der zur Verfügung 

 stehenden Winterquartiere und Brutgebiete, 

 weshalb gehen manche Schwalbenpaare schon 

 bei der nächsten Brut auseinander, während 

 andere Jahre hindurch zusammenhalten usw. V 

 All diese, für die Oekologie der Art unge- 

 mein wichtigen Fragen, wurden durch die 

 Resultate der Vogelmarkierungsversuche auf- 



