342 



1911 április 28-iki számában is közölte az 



esetet. 



12. Az előbbinek testvére, mely a 3730 

 számú gyűrűt kapta. Elejtették 1911 július 

 23-án Pirrie Missionban, King Williaiustown 

 mellett, a Kapföldün. Az értesítést Godfbbi 

 Robert küldte meg. Eddig ez a legdélibb 

 hely. a hol Magyarországon jelölt gólyát 

 találtak. 



13. A 3744 számú gyűrűvel jelölt gólya 

 ugyancsak llartán jelöltetett, a fentiekkel egy 

 napon. Biccabd W. 1911 aug. 15-ről kelt leve- 

 lében arról értesít, hogy Zand fontéin mellett 

 (Pietersburg kerület. Transvál) a gólya lábát 

 találta meg. Szóval a kimúlás pontos dátuma 

 ismeretlen. Ez a példány öreg madár volt, 

 melyet segédmunkásom a jelölés alkalmával 

 a fészekben megfogott, mikor fiait melen- 

 gette. Az idén kerestük és tudakozódtunk, 

 hogy visszajött-e a gyűrűs gólya, de senki se 

 látta az illető fészekben ; mind a két gólya- 

 szülő jelöletlen volt Csak ezt az egyetlen 

 öreg példányt sikerült megjelölni s a véletlen 

 éppen ennél hiúsította meg legalább egy eset- 

 ben való biztos megállapítását annak, hogy 

 a gólyák a régi fészekre térnek vissza. Annyi- 

 ban azonban mégis érdekes ez az eset, hogy 

 az öreg és fiatal gólyák egy területen telelnek; 

 azt ugyan eddig se lehetett kétségbevonni, 

 de még nem is volt teljesen bebizonyítva. 



14. Jelöltem 1!)10 július 6-án Tusa zemplén- 

 megyei községben 3856 számú gyűrűvel. A 

 gyűrű 1910 november 25 én került Haedenbebq 

 C. B. a délafrikai közp. sáskairtó bizottság 

 titkárának kezéhez, a ki az értesítéssel együtt 

 a gyűrűt is megküldte. A lelőhely Avondale, 

 Ermelo kerület, Transvál. 



15. Jelöltem 1910 július 7-én Fogas ung- 

 megyei községben 3873 számú gyűrűvel. Le- 

 lőtték 1911 június 17-én Chebebe mellett, 

 Mumbwa kerületben E. Ny. Rhodesiában A 

 gyűrűs lábat Tbenoweth E. megküldte a trans- 

 váli múzeumnak. Az értesítést Dr. Gunning 

 J. W. B. és Haagneb A. küldték meg. 



Evvel Afrikában talált gólyáink száma ösz- 

 szeseu 26-ra emelkedett. 



Europäer gibt". Über den Fall berichtete 

 \\ ii;m;kmann auch in der Nummer vom 28. 

 April 1911 von „Wild und Hund". 



Il' Geschwister des vorigen, gezeichnet 

 mit Ring Nr. 3730. Wurde am 13. Joli 1911 

 in der Pirrie Mission, bei King-Williamstown 

 im Kapland erlegt. Bericht von Bobért God- 

 frey. Bisher der südlichste Punkt, wo ein 

 gezeichneter ungarischer Storch vorkam. 



13. Gezeichnet mit Ring Nr. 3744 am 

 gleichen Tage, wie die vorigen, ebenfalls in 

 Harta. W. Biccabd berichtet in einem Briefe 

 vom 15. August 1911, dass bei Zandfontein 

 (Distrikt Pietersburg, Transvaal) der beringte 

 Fuss dieses Storches aufgefunden wurde. Das 

 genaue Datum der Verendung ist also un- 

 bekannt. Dieses Exemplar w;ir ein alter Vo- 

 gel, welcher von meinem Hilfsarbeiter wäh- 

 rend der Markierung auf dem Neste gefangen 

 wurde, als derselbe seine Jungen wärmte. 

 Bei der heurigen Markierung suchten wir 

 denselben und erkundigten wir uns, ob der- 

 selbe zurückgekommen sei, doch hatte ihn 

 niemand in dem betreffenden Neste gesehen, 

 beide Storcheltern waren heuer unberingt. 

 Es gelang uns nur dieses ein/.ige alte Exem- 

 plar zu beringen und vereitelte der Zufall 

 gerade diese einzige Möglichkeit zur sicheren 

 Bestimmung, dass auch die Störche an ihren 

 früheren Horst zurückkehren. Insoweit hat 

 der Fall immerhin Interesse, dass alte und 

 junge Störche das gleiche Winterquartier be- 

 suchen, was zwar auch bisher nicht bezwei- 

 felt werden konnte, jedoch noch nicht un- 

 mittelbar bewiesen war. 



14. Gezeichnet von mir am 6. Juli 1910 

 in Tusa, Komitat Zemplén, mit Bing Nr. 3856. 

 Den Ring erhielt C. B. Hardenberg, Sekretär 

 der südafrikanischen Heuschreckenvertilgungs- 

 Zentralkommission am 25. November 1.911, 

 der uns den Bericht und auch den Ring zu 

 sandte. Der Fundort war Avondale, Distrikt 

 Ermelo, Transvaal. 



15. Gezeichnet am 7. Juli 1910 in Fogas, 

 Komitat Ung, mit Ring Nr. 3~*73. Erlegt am 

 17. Juni 1911 in Chebebe. Distrikt Mumbwa, 

 X.-W. -Rhodesien. Der Ring wurde von E. 

 Trenoweth an das Transvaal-Museum einge- 

 sandt. Den Bericht verdanken wir Dr. J. W. 

 B. Gunning und A. Haagner. 



Die Anzahl unserer in Afrika aufgefunde- 

 nen gezeichneten Störche beträgt hiemit liti. 



