:;is 



vétlen környékén kézrekerült példány, mely- 

 ről biztosan megállapítható, hogy a fészkelés 

 idejére a szülőtelepre tért vissza, természete- 

 sen fészkelés czéljából. Ez az első idevágó 

 ailatunk. s azt bizonyítja, hogy a fiókák egy 

 része ennél a fajnál is a születési helyen 

 települ meg szaporítás czéljából, mint a ho- 

 gyan ez a füsti fecskére nézve már bebizo- 

 nyult. Tudvalevő dolog ugyanis, hogy erre a 

 kérdésre vonatkozó eddigi adatok — főleg a 

 rossitteniek, -- inkább azt a feltevést támo- 

 gatták, hogy a fiókák nem térnek vissza arra 

 a telepre, melyről származtak. 



Érdekes és szintén új adat a januári elő- 

 fordulás a Száván, mely a mellett szól, hogy 

 a nálunk telelő dankasirályok részben a ná- 

 lunk fészkelőkből kerülnek ki, holott eddig azt 

 kellett gondolnunk, hogy a Magyarországon 

 telelő példányok északibb vidékekről valók. 

 Új adatot szolgáltat a Pyrgos mellett elejtett 

 dankasirály is : délkelet felé ez adja meg az 

 előfordulás határpontja t . 



Jelentős adatokat nyújtott ezidén a gém- 

 jelölés is. (Az összes adatok itt is fiókakoruk- 

 ban jelölt példányokra vonatkoznak.) 



Az 1908. évfolyamból a 982 számmal je- 

 lölt, üstöhösgém került kézre, melyet június 

 20 án az Obedszka barai gémtelepen jelöl- 

 tem. A madarat 1911 június közepe táján 

 lőtték Lompalanka mellett, Bulgáriában. Az 

 értesítést Müller W. küldte a Kir. M. 0. K.-nak; 

 tudakozódásunkra még avval az állítással 

 egészítette ki a jelentést, hogy ez az üstökös- 

 gém az elejtés helyén fészkelő madár volt 



Ennek az adatnak a tanúságával éppen ellen- 

 kezik az. a melyet az 1909- évfolyamból ke- 

 rült két példány szolgáltat. Az egyik madár 

 itt is üstökösgém, melyet Schuh V. jelölt 

 július 12-én a bellyei uradalom gémtelepén, 

 274 számú gyűrűvel. Néher B. értesítése 

 szerint ezt a madarat 1911 június 15-én a 

 bellyei tó mellett lelőtték. Ez a példány tehát 

 a szülőtelepre tért vissza a fészkelés ide- 

 jére, s valószínűleg tagja volt annak a kis 

 fészkelő telepnek-, melyet az idén a bellyei 



sich auf das am l">. Mai 191 I in Sárába in 

 unmittelbarer Nahe des Geburtsortes erlegte 



Exemplar bezieht, von welchem der sichere 

 Beweis der Rückkehr an die Geburtskolonie, 

 jedenfalls behufs Brütens, geliefert wird. Es 

 ist das erste hiehergehörige Datum, welches 

 beweist, dass sich ein Teil der Zugvögel 

 auch bei dieser Art an dem Geburtsorte 

 behufs Fortpflanzung ansiedelt, wie dies von 

 der Rauchschwalbe schon bewiesen ist. Es 

 ist bekannt, dass die bisherigen Erfahrun- 

 gen, hauptsächlich diejenigen, welche in Rossit- 

 ten gemacht wurden, mehr die Annahme zu 

 unterstützen schienen, dass sich die Zug- 

 vögel nicht in den Kolonien ansiedeln, aus 

 welchen sie herstammen. 



Ein interessantes und neues Datum ist 

 auch das Vorkommen im Jänner auf der 

 Save, aus welchem folgt, dass die vielen 

 bei uns überwinternden Lachmöven zum Teile 

 auch einheimische Brutvögel sind, wogegen 

 man bisher annehmen sollte, dass die bei 

 uns überwinternden Exemplare nordische 

 Brutvögel sind. Ein neues Datum ist auch 

 das Vorkommen in Pyrgos, welches den 

 Grenzpunkt des Vordringens nach Südost 

 bildet. 



Bedeutungsvolle Ergebnisse lieferten heuer 

 auch die Reihermarkieiungen. (Sämtliche 

 Daten beziehen sich auch hier auf solche 

 Vögel, welche alsNestlinge gezeichnet wurden.) 



Aus dem Jahrgange Í90S wurde der mit 

 Ring Nr. 982 versehene Schopfreiher aufge- 

 funden, welchen idi am 20 Juni in der 

 Obedska bara markierte. Der Vogel wurde 

 ungefähr Mitte Juni 1911 bei Lompalanka 

 in Bulgarien erlegt. Die Nachricht erhielten 

 wir von W. Miller, der auf unsere Anfrage 

 seinen Bericht noch mit der Versicherung 

 ergänzte; dass dieser Schopfreiher am Erle- 

 gungsorte Brutvogel war. 



Die beiden folgenden Daten, welche der 

 Jahrgang 1909 lieferte, ergeben ein ganz 

 entgegengesetztes Resultat, wie der voran- 

 gehende Fall. Der eine Vogel war auch hier 

 ein Schoßfreiher, welcher von V. Schuh am 

 12. Juli in der Reiherkolonie der Herrschaft 

 Hellyé mit Ring 274 gezeichnet wurde. Laut 

 dem Berichte von B. Nmua; wurde dieser 

 Vogel am 15. Juni am Beiheer Teiche er- 

 lebt Dieses Exemplar kehrte daher zur 

 Brutzeit an den Geburtsort zurück und war 



