393 



Hortobágyon, « megfigyeltem a Cnlearius 

 nivalis-t is. 



Igen érdekes voll az 1911 nov. 8. és 9-i 

 hortobágyi kirándulás. A már nagy számban 

 itt levő Anser fabalis között megtaláltam egj 

 régi ismerősömet, egy partialis albínót, mely- 

 nek jobb szárnya teljesen fehér. Ezt a pél- 

 dányt már évek óta ismerem és pedig a 

 Hortobágy tói kissé északra fekvő majorom 

 mellett elterülő ú. n. Gellértszékről, a hol 

 — miután zavarni nem engedem — 2 — 3 hétig 

 is el szokott tanyázni egy csapat .4 user faba- 

 lis, köztük ez a partialis albinó. Ebből azt 

 következtetem, hogy a vetési ludak (bizo- 

 nyára egyéb madarak is) évről évre mindig 

 egy vonalon haladnak vonulásaik alkalmával 

 s ugyanazokat a szállóhelyeiket keresik fel. 

 Azért merem koczkáztatni ezt az állítást, 

 mert valósággal a véletlen netovábbja volna, 

 hogy egyidejűleg még egy ilyen, ehhez töké- 

 letesen hasonló albinó létezzék. 



Bizonyítja ezt az állításomat még az is, 

 hogy a Hortobágyon éveken át megjelent az 

 Anser fabalis egg teljes albinója. A Hortobá- 

 gyon nagy számban járó lúdvadászok közül 

 igen sokan ismerték ezt a példányt, mely 

 abból a szempontból is nevezetes, hogy a 

 nálunk előforduló fehér vadludak nem szükség- 

 képpen Chen hyperboreus példányok. 



Vadlúd már temérdek volt a Hortobágyon; 



láttam a következő fajokat: Anser fabalis, 

 .1. neglectus, A. albifrons interniedius és ,!. 

 a. finnmarchicus. Rengeteg sok Anas boschas 

 és stilerà valamint Pufiin, acuta is volt. 

 Ezenkívül volt sok VaneUus vanellus, 3— 4 

 Falco merülus, I Falco peregrinus és lana- 

 rius, Regidus regulás, Erithacus rubeeula, 

 Turins pilaris, Ealiaëtus albicitta, több Cha- 

 i'iilrius pluvialis, néhány Stumus vulgaris 

 és 1 Corvus corax. Nem lett, volna teljes a 

 sorozat, ha ezúttal is nem lőttem volna egy 

 Buteo ferox példányt. Hogy az idén még 

 novemberben is itt volt, azt annak tulajdo- 



A.|uila XVIir. 



vorhanden und beobachtete ich aneli Calcarius 

 nivalis. 



Ungemein interessant war der Besuch des 

 Hortobágy am 8. und it. November 1911. Un- 

 ter den schon in grosser Anzahl vorhandenen 

 Anser fabalis fand ich einen alien Bekannten, 

 einen partiellen Albino, dessen rechter Flu 

 gel total ici'/ss ist. Dieses Exemplar ist mir 

 schon seit Jahren bekannt u. zw. von dem so- 

 g( nannten Gellértszék, welcher sich in der 

 Nahe meines vom Hortobágj etwas nördlich 

 gelegenen Meierhofes befindet, wo sich eine 

 Schar Anser fabalis, da ich dieselben nicht 

 stören lasse, 2 — 3 Wochen lang anzuhal- 

 ten pflegt, unter ihnen auch dieser par- 

 tielle Albino. Ich schliesse hieraus, dass die 

 Saatgänse (jedenfalls auch andere Vögel) 

 während ihrer Herbstzüge von Jahr zu Jahr 

 immer dieselbe Reiseroute einhalten und im- 

 mer dieselben Rastplätze aufsuchen. Ich wage 

 deshalb diese Behauptung aufzustellen, weil 

 es ja das Nonplusultra eines Zufalles wäre, 

 wenn ganz zu gleicher Zeit ein dem bekann- 

 ten vollkommen gleichender Albino existieren 

 würde. 



Meine Behauptung wird auch noch durch 

 den Umstand verstärkt, dass im Hortobágy 

 Jahre hindurch ein vollständiger Albino von 

 Anser fabalis zu erscheinen pflegte. Vielen 

 Jägern, welche wegen der Gänsejagd das 

 Hortobágy besuchen, war dieses Exemplar 

 bekannt, welches auch noch in der Hinsicht 

 von Tnteresse ist, dass man in Ungarn vor- 

 kommende weisse Gänse nicht unbedingt als 

 Exemplare von ( 'hen hyperboreus ansprechen 

 muss. 



Wildgänse waren sclmn massenhaft vorhan- 

 den; ich beobachtete folgende Arten: Anser 

 fabalis, A. neglectus, A. albifrons intermedins 

 und A.a. finnmarchicus. Ungeheure Mengen 

 von Anas boschas, A. streperà und Dafila 

 acuta waren ebenfalls hier. Ausser diesen gab 

 es viele Yanellus vanellus, 3—4 Falco merü- 

 lus, je ein Falco peregrinus, F. Imitimi*. Re- 

 gulus regulus, Erithacus rubecula, Turdus 

 /liions und Ealiaëtus albicüla, mehrere Cha- 

 radrius pluvialis, einige Stumus vulgaris und 

 ein Corvus com.,-. Die Reihe wäre nicht voll- 

 ständig gewesen, wenn ich nicht noch ein 

 Exemplar von Buteo feroa erlegt hätte. Mass 

 sich dieser Vogel hier noch im November 

 aufhielt, glaube ich dem Umstände zusclirei- 



50 



