4 l 20 



lebegett volna szemem előtt. Ezt csak annak 

 a jellemzésére hozom föl, hogy jelenlegi relativ 

 madárszegénysége mellett is még igen sok 

 madárnak nyújt fészkelőtanyát a jelzett vidék. 



A jelenlegi viszonyok mellett azonban el- 

 kerülhetetlenné válik különösen a réti madár- 

 világ lassú fokozatos pusztulása. Egyelőre a 

 ritkább és kényesebb fajok vesznek ki, azután 

 a többire is rákerül a sor. Oka ennek egy- 

 részt a „tikmony ázás" = bibicztojásszedés, 

 másrészt a vadászati viszonyok rendezetlen- 

 sége. A bibieztojásszedést a főváros közel- 

 sége igen lukrativ üzletté fejlesztette, annyira, 

 hogy a helyszínén 50—60 fillért is adnak egy 

 bibicztojásért. Habár az illetékes hatóságok 

 is ellenőrzik már a bibieztojásszedést. mégis 

 legeredményesebben itt a fővárosban lehetne 

 annak gátat vetni az árusítók szigorú meg- 

 büntetésével. A kereslet megszűnése lenyomná 

 a csábító árakat s így okvetlenül csökken- 

 tené a mind nagyobb méreteket öltő bibiez- 

 tojásszedést, a melynek természetesen minden 

 egyéb tarka tojás is áldozatul esik. 



A vadászati viszonyok rendezetlensége 

 akként értendő, hogy rendkívül nehéz az orv- 

 vadászat ellenőrzése s így a tilalmi időnek a 

 betartása. A kultúrából már a legutolsó boj- 

 tár is elsajátított annyit, hogy puskája van. 

 A végtelenbe vesző síkon már kilométerekre 

 látja a „gyanús" alakok közeledését s így 

 lehetetlen a tettenérés. Miután úgyszól- 

 ván senki se vadászik a saját területén, 

 azért senki se kíméli a vadat s a költés 

 alatt éppen a leginkább beváró anyamadarak 

 pusztulnak. Ilyen viszonyok között tulajdon- 

 képpen azon kell csodálkozni, hogy egyálta- 

 lában van még számottevő vadállomány ezen 

 a különben ideális területen. Ezeknek a viszo- 

 nyoknak az orvoslására, sajnos, mit sem lehet 

 tenni, vagy pedig csak oly anyagi áldozatok 

 árán, a melyekkel a területet mind termé- 

 szeti emléket lehetne fenntartani, melyre 

 specziális természetrajzi viszonyai egyenesen 

 praedestinálják is. Az idevágó tárgyalásokat 

 annál inkább is meg lehetne kezdeni, mert a 

 megfelelő terület-komplexum megvétele alig 



mein können, wenn es mir daran gelegen 

 gewesen wäre. Ich erwähne dies nur haupt- 

 sächlich um zu zeigen, dass diesis Gebiet 

 trotz seiner relativen Vogelarmut auch heute 

 noch sehr vielen Vögeln Brutgelegenheiten 

 bietet. 



Unter den heutigen Verhältnissen ist jedoch 

 der allmähliche stetige Ruin besonders der 

 Vogelwelt der Grasflächen unausbleiblich. 

 Vorläufig verschwinden die selteneren und 

 heikleren Arten, später kommt die Reihe auch 

 an die übrigen. Die Ursache ist einerseits 

 im Kiebitzeiersammeln, andererseits in den 

 ungeordneten Jagdverhältnissen zu finden. 

 Das Kiebitzeiersammeln entwickelte sich in- 

 folge der Nähe der Hauptstadt zu einer aus 

 serst lukrativen Beschäftigung, so dass hier 

 an Ort und Stelle 50—60 Heller für ein 

 Kiebitzei bezahlt werden. Obwohl jetzt auch 

 schon die betreuenden Behörden dem Kiebitz- 

 eiersammeln zu steuern versuchen, könnte 

 man dasselbe hier in der Hauptstadt am er- 

 folgreichsten bekämpfen, nämlich durch das 

 strenge Bestrafen der Händler. Die Abnahme 

 des Begehrs würde die verlockenden Preise 

 herabmindern, und auf diese Weise das stetig 

 in höherem Maasse betriebene Kiebitzeier- 

 sammeln, welchem natürlich alle bunten Eier 

 zum Opfer fallen, jedenfalls einschränken. 



Die Ungeordnetheit der Jagdverhältnisse 

 ist dergestalt zu verstehen, dass es ausser- 

 ordentlich schwierig ist der Wilddieberei zu 

 steuern und auf diese Weise die Schonzeit 

 einzuhalten. Von der Kultur hat sich auch 

 schon der letzte Hirtenknabe soviel ange- 

 eignet, dass er irgendeine Flinte besitzt. Auf 

 der sich ins Unendliche verlierenden Ebene 

 werden „verdächtige" Elemente schon von 

 weitem erblickt und ist das „auf frischer 

 Tat Ertappen" ein Ding der Unmöglichkeit. 

 Indem fast niemand auf seinem eigenen Jagd- 

 gebiete jagt, so wird auch keine Schonzeit 

 eingehalten und fallen während der Brutzeit 

 gerade die am schwersten abfliegenden Brut- 

 weibchen zum Opfer. Unter solchen Verhält- 

 nissen ist es wirklich zum Verwundern, dass 

 auf diesem ansonst idealen Gebiete überhaupt 

 noch irgendwelcher Wildbestand verblieben 

 ist. Zur Sanierung dieser Verhältnisse lässt 

 sich leider kaum etwas machen, oder aber 

 nur mit solchen Geldopfern, mittels welchen 

 sich das Gebiet als Naturdenkmal erhalten 



