422 



Intézeti ügyek. 



A Magyar Királyi Ornitholögiai Közponl 



Si i.-i s ví Béla v. b. t. t., földniívelésügyi 

 m kir. miniszter úr intézkedése folytán a Buda- 

 pest II. kerületében, Debrői-út 15. sz. alali 

 fekvő m. kir. központi szőlészeti kísérleti 

 állomás és ampelológiai intézet negyedik pa- 

 villonjába költözött át. Intézetünk ez által 

 nemcsak megfelelő helyiséget nyert, hanem 

 fennmaradása is biztosíttatott. Most már vég- 

 leg az állatni intézetek sorában van és szilárd 

 talajon állva, végre saját fejlesztésén munkál- 

 kodhat. Az Intézet tagjai és munkatársai a 

 Miniszter úr iránt, intézkedéséért mély hálára 

 vannak kötelezve. Az Intézet az átköltözés 

 által hozzájutott az élet és a maga fejlődé- 

 sének három főtényezőjéhez : világossághoz, 

 levegőhöz és pormentességhez. Eddigi helyén 

 mindhárom tényező csak részben volt meg. 

 Szerény kezdetéből kiindulva, — a mely a 

 Nemzeti .Múzeumban elhelyezett két kicsiny 

 szobából és egy lakásból állott, a II. nem- 

 zetközi ornitholögiai kongresszus irodájának 

 ideiglenes bútorzatával és Herman Ottó köny- 

 veivel — az Intézet mai szervezetével való- 

 ban fejlettnek mondható, a mely saját maga 

 neveltr szakerőivel dolgozik és a külföld 

 szakkörei előtt is figyelembe vétetik. 



A danzigi „Westpreussischer Botanisch- 

 Zoologische Verein" kebeléből 1911 július 

 2-ától 20-áig egy 29 férfi és 10 nőből álló 

 kirándulócsapat indult a ..Kelet kapujá"-ig, 

 egészen Herczegovina szivébe. Az út Buda- 

 pesten át vezetett és itt első sorban a Magyar 

 Királyi Ornitholögiai Központot érte a kirán- 

 dulók megtisztelő látogatása. A kirándulók 

 mindent nagy érdeklődéssel tekintettek meg, 

 a mi németek részéről természetes is. Schenk 

 adjunctus térképek és példányok alapján 

 ismertette módszerünket és néhány elért ered- 

 ményt és azon volt. hogy a nagy társaságot 

 a sajnos szűk helyiségben kielégítse, a mi a 

 kirándulás vezetőjének. Dr. Lakowitz tanárnak 

 nyomtatásban megjelent jelentése szerint si- 

 került is. 



Instituts- Angelegenheiten. 



Die Königl. Ungarische Ornithologische 

 Centrale ist infolge Verfügung Sr. Exzellenz 

 des Herrn königl. Ministers für Ackerbau, 

 wirkl. < .eíiein ira tes Béla Grafen Serényi, in den 

 Pavillon IV des königl. ung. Ampelologischen 

 Institutes in Budapest, II. Bezirk, Debrői-úl 15, 

 übersiedelt. Die Anstalt hat hiedurch nicht 

 nur ein entsprechendes Lokal, sondern auch 

 an Stabilität gewonnen. Sic erscheint nun in 

 der Reihe der Staatsanstalten und kann nun 

 auf festem Boden stehend, an ihrer eigenen 

 Entwickelung arbeiten. Die Arbeiter der 

 Anstalt sind dein Herrn Minister für seine 

 Verfügung zu grösstém Danke verpflichtet. 

 Die Anstalt gewann durch die Übersiedelung 

 drei Haupt .edingungen für das Leben, mithin 

 auch tur ihr Prosperieren : Licht, Luft und 

 möglichste Staubfreiheit. Alle drei Bedingun- 

 gen waren in der bisherigen Unterkunft nur 

 teilweise vorhanden. Aus sehr bescheidenen 

 Anfangen (zwei kleine Zimmer einer Wohnung 

 im Nationalmuseum, mit der provisorischen 

 Möblierung der Kanzlei des II. Internationalen 

 Ornithologischen Kongresses und den Büchern 

 Otto Hermans) erscheint die Anstalt in ihrer 

 heutigen Verfassung wirklich entwickelt, mit 

 selbsterzogene n Kräften arbeitend und auch 

 vor den Fachkreisen des Auslandes in Beach- 

 tung stehend. 



Der rVestpreussischo Botanisch-Zoolo- 

 gische Verein in Danzig entsandte in der 



Zeit vom 2. bis 20. Juli 1911 aus seinem 

 Schosse eine Gruppe von 29 I len en und 

 Damen als Exkursionsgruppe zuden „Eingangs- 

 pforten des Orients", bis in die Herzegovina 

 hinein. Die Fahrt führte über Budapest und 

 hier wurde vor allem der Königl. Ung. Oruith. 

 Centrale die Ehre eines Besuches zuteil. 

 Herrn und Damen besichtigten alles mit 

 grossem Interesse, wie das .ja von Deutschen 

 nicht anders zu erwarten ist. Adjunkt Schenk 

 erläuterte die Methode und einige gewonnene 

 Resaltate an der Hand von Karten und Belegen 

 und trachtete die grosse Gesellschaft in der 

 leider engen Lokalität zu befriedigen, was 

 auch laut dem gedruckten Berichte >\i^ Führers 

 der Exkursion. Prof. Dr. Lakowitz, gelungen ist. 



