30 



Naar de kom med Føden, satte de sig et Øjeblik, ganske som 

 en Spætte, ved Redehullet, inden de gik ind. Hvis den ene var 

 nede i Reden, ventede den anden som Regel ved Hullet, men 

 undertiden var de begge paa en Gang nede i Redekassen. Hvor- 

 dan der har været Plads baade til dem og det store Kuld Unger, 

 er mig en Gaade. Naar Fuglen havde fodret Ungerne, sad den 

 som oftest lidt i Redehullet, strakte Hals og saa sig forsigtig 

 om, inden den fløj bort. Den lange Hals og det spidse Hoved 

 lignede fuldstændig en Slanges, men jeg har aldrig iagttaget dens 

 meget omtalte Drejninger af Hovedet. 



Vendehalsen lever hovedsagelig af Myrer, men hvad den 

 bragte i Næbbet, kunde jeg ikke se; dog saa det ud, som om 

 der hang Fryndser ud af Næbbet paa begge Sider. Næsten hver 

 Gang, de gamle fløj fra Redekassen, havde de Ekskrementer fra 

 Ungerne i Næbbet; de fløj langt med dem, inden de lod dem 

 falde. Dette stemmer ikke med, hvad Naumann anfører. Han 

 skriver, at Vendehalsens Redehul, naar Ungerne har forladt det, 

 ligner »en stinkende Pøl«, fordi de Gamle ikke fjærner Eks- 

 krementerne. Denne Redekasse var, da jeg undersøgte den, efter 

 at Vendehalsfamilien var borte, fuldkommen ren, og der var 

 intet som helst andet Underlag for Æggene end lidt Jord og 

 Træsmuld. Dette stemmer med de fleste andre Reretninger om 

 Vendehalsens Redehuller, fraset en enkelt, som jeg anfører neden- 

 for. Ekskrementerne skal være meget karakteristiske: krumme, 

 let slyngede Dannelser, bestaaende af de ufordøjelige Chitindele 

 af de fortærede Myrer (H. Winge). Trods megen Søgen lykkedes 

 det mig ikke at finde dem; de laa i alle Tilfælde ikke under 

 Redetræet. 



Den 29. Juni saa jeg 3 fuldvoksne Unger sidde paa en Gren 

 i Nærheden af Redekassen; der sad de i 3 Dage og blev fodrede 

 af Forældrene, medens disse stadig havde travlt med at made 

 de øvrige Unger inde i Kassen. Min Hustru saa ialt 7 Unger 

 paa en Gang uden for Kassen; muligvis har der været flere. 

 Den 1. Juli var hele Familien borte, og jeg saa dem ikke senere. 



I 1921 saa jeg ikke Vendehalsene, men i 1922 kom de igen. 

 Om det var det samme Par eller mulig en af Ungerne med sin 

 Mage, kan jeg naturligvis ikke afgøre. Den Redekasse, hvor de 

 havde ruget forrige Gang, var optaget af en Musvitfamilie, hvorfor 

 de valgte en anden ca. 8 m fra den forrige og noget højere oppe, 

 ca. 6 m over Jorden i et stort Røgetræ. Redehullet, som var 



