44 



HVINAND, Clangula glaucion, er nok almindelig paa Fure- 

 søen, dog vist sjældent i rigtig stort Tal (Manniche). 



LILLE SKALLESLUGER, Mergus albellus, ses, om ikke hvert 

 Aar, saa dog af og til i Furesøen; den 23. November 1913 saa 

 jeg 3, og den 21. November 1918 2 ude paa Furesøen; og den 

 15. Januar og den 31. April 1922 saa Hans Pedersen henholds- 

 vis én <$ og en $. 



Manniche har meddelt mig, at den i Vintertiden ikke er en 

 helt sjælden Gæst paa Søen, dog aldrig i mere end nogle faa 

 Stykker. 



STOR SKALLESLUGER, Mergus merganser, træffes især i 

 Januar, Februar og Marts, hvis Furesøen da er isfri, men ses 

 ogsaa i det sene Efteraar. Ofte ligger der Smaaflokke paa indtil 

 en halv Snes Stykker tæt inde under Land, hvor de tit tager 

 Sæde paa Stenene ved Søbredden. Baade unge og udfarvede 

 Individer træffes i Flok sammen (Manniche). 



TOPPET SKALLESLUGER, Mergus serrator. Manniche har 

 ikke iagttaget denne Art, men den indfinder sig dog sikkert nu 

 og da om Vinteren; selv har jeg saaledes i Furesøen set 2 den 

 23. November 1913. 



GRAAGAAS, Anser cinereus, omtales i dette Tidsskrifts 8. 

 Aargang som ynglende i Bagsværd Sø; selv har jeg kun en Gang, 

 den 24. Maj 1913. set 5 i Furesøen, formentlig Fugle, stammende 

 derfra. 



AGERHØNE, Perdix cinerea, er ret almindelig som ynglende. 



ÆDELFASAN, Phasianus colchicus. Denne indførte Fugl er 

 blevet en ret almindelig Ynglefugl i Holte; jeg har, i de Aar jeg 

 har boet der, set den flere Steder, saaledes yngler der altid to 

 til tre Par ved Kollemose, og flere Par i og ved Malmmose. 



LILLE LAPPEDYKKER, Tachybaptes minor, har jeg set 

 nogle Gange i Vejlemose i Yngletiden, og da Stedet med de 

 mange smaa Mosehuller og Rørholme egner sig godt til dens 

 Trivsel, er det rimeligt, at den har Rede der. 



STOR LAPPEDYKKER, Podicipes cristatus, er en af de al- 

 mindeligste Ynglefugle i Furesøen; de fleste Par har Rede ved 



