77 



mange Rødstjerter (Ruticilla phoenicura) af forskellig Alder og 

 Køn, nogle Brogede (Muscicapa atricapilla) og nogle Graa Flue- 

 snappere (Muscicapa grisola) samt 1 Tornskade (Lanius collyrio); 

 nogle Tornirisker (Linota cannabina) saas i Nærheden, samt 

 enkelte Sangere, blandt andet med Sikkerhed Gærdesangeren 

 (Sylvia curruca). Forøvrigt var der omkring paa Øen, særlig i 

 Klitten, Masser af Løvsangere, nogle Blodstjerter og en Mængde 

 Digesmutter (Saxicola oenanthe). Lærker fandtes overalt i stort 

 Tal; naar jeg saa har nævnet nogle Engpibere (Anthus pratensis) 

 og nogle Hvid Vipstjert (Motacilla alba), er det væsentlige taget 

 med af, hvad der fandtes af Sangfugle. 



Af Vadere var der vel en Del, men for dem er der vist selv 

 ved Højvande saa vidtstrakte Flader rundt om Øen, at de ikke 

 behøver absolut at søge ind til denne; det blev derfor ikke saa 

 umaadelig mange, vi saa her. Der var mange Præstekraver 

 (Ægialitis hiaticala), en Del Strand hjejler, Rødben, Hvidklirer 

 (Totanus glottis) og Mudderklirer (Actitis hypolenca), et Par Bek- 

 kasiner (Gallinago scolopacina) samt nogle Kobbersnepper (Limosa 

 lapponica). Af Ryler var der nogle i Sommerdragt paa Engene, og 

 ved Stranden saa vi Flokke paa Tusinder. Maager var der egentlig 

 kun faa af; de stod ude omkring i Stranden; ogsaa en Flok 

 Hejrer saa vi gaa ude i det flade Vand. Hvad der mest impo- 

 nerede, var Flokkene af Ænder. Der var nogle Gravænder (Tadorna 

 cornnta) og Toppede Skalleslugere (Mergus serrator), men de var 

 kun ganske faa i Tal. De vældige Andeflokke, der fandtes omkring 

 Øen, og forøvrigt først var ankomne for en 8 Dages Tid siden, 

 bestod af de 3 Arter : Spidsand (Anas acata), Pibeand (Anas penelops) 

 og Krikand (Anas crecca). De laa ved Øens sydøstlige Side ca. 

 150 m fra Land, stadig flyttende sig. Der var ikke Tale om 

 Tusinder af hver Art, men om Titusinder, en saadan Rigdom af 

 Fugle, som man ellers kun faa Steder i vort Land har Lejlighed 

 til at iagttage. 



Færdes man ved Vesterhavet, kan man jo foruden de levende 

 Fugle ogsaa have nogen Interesse af at studere de døde, som 

 Havet skyller op. Mange af de tilstedeværende erindrer sikkert 

 de Meddelelser, P. Skovgaard i sin Tid gav i Tidsskriftet om, 

 hvad han havde truffet af opskyllede Fugle paa Stranden ved 

 Fanø og Esbjerg. Vi blev snart klare over, at der herovre paa 

 Manø heller ikke fandtes saa lidt. Der havde ikke længe ifor- 

 vejen været et stærkt Højvande, og oppe paa Engene laa der paa 



