121 



Italienerne helst vilde beholde for sig selv. Hotelværten, hvem 

 jeg ellers stod mig særlig godt med, blev meget ked af at høre, 

 at han ikke kunde vedblive med at have dem i Haven; det var 

 saa god en Reklame. Da Cortina ligger 1224 m o. H., begyndte 

 det at blive koldt om Natten, og den 31. August besluttede jeg 

 saa at slippe dem løs ude i Skoven i Nærheden af Reden, hvor 



de for tørste Gang saa Dagens Lys. En Del af Hotellets Gæster 

 fulgte saa interesseret med ud i Skoven, og den store Dag 

 var inde. 



Jeg tog Frokost med i Rygsækken for rigtig at kunne have 

 Tid til at observere dem, og Gæsterne fortrød, at de ikke havde 

 gjort det samme, da H. og L. ikke vidste, at de havde den 

 gyldne Frihed og derfor blev siddende hos os, efter at de havde 

 nydt deres Maaltid fri for Kæder etc. Jeg tog saa til Slut en 

 af Gangen og smed dem op i Luften, og Flyvefærdigheden var 

 der ikke noget i Vejen med, da de fik prøvet det. L. gik til- 

 vejrs i et Lærketræ og opholdt sig der hele Dagen. H. fløj 

 ogsaa op i en Lærk og derfra til en Gran, saa ned at æde igen 

 og langt hen i et andet Træ, hvor den blev om Natten. Det 

 morede mig at se den Maade, hvorpaa H. kradsede op i den 

 første Kokasse, den saa. En Musevaage oppe i Luften fik de 



