128 



og lidt efter kom en Spurvehøg ret lavt hen over vore Hoveder. 

 Efter endt Maaltid fløj de begge op i Træer tæt ved hinanden. 



11. September. Klokken 9 var jeg i Skoven et Stykke fra, 

 hvor jeg i Gaar forlod dem. Et Par Musevaager kredsede ret 

 lavt i Luften. Nogle Minutter efter at jeg var begyndt at fløjte, 

 kom H. og satte sig paa Jorden i Nærheden. Lidt efter kom 

 L. ogsaa. L. kom først hen til mig og lige derefter H. Da de 

 var i Gang med at æde, gik jeg hen under nogle Træer i Nær- 

 heden. Efter at H. i 40 Minutter og L. i 55 Minutter havde 

 gjort sig til Gode med Maden — jeg maa sige, at Køkkenjom- 

 fruen, maaske i Anledning af Søndagen, havde givet mig en 

 mægtig Portion med — var de tilfredse, og jeg besluttede ikke 

 at gaa op i Skoven til dem før efter 3 Dages Forløb. 10 Mi- 

 nutter efter at H. var færdig, fløj den bort, og 15 Minutter efter 

 at L. var færdig, fløj den op i et nærstaaende Træ, men fløj 

 efter mig, da jeg gik ned til et Vandhul i Nærheden, hvori jeg 

 smed Resten af Maden for ikke at forvænne dem. L. satte sig 

 i et Træ lige ved Vandet og snakkede paa sin kendte knurrende 

 Maade ned til mig. Men jeg hørte Lyd lidt nærmere og saa da 

 H. sidde paa en stor Sten i Nærheden af Vandet. Jeg under- 

 holdt mig lidt med den og satte mig lige ved Siden af den. 

 Straks efter fløj den ned til Vandet og drak nogle Gange. Jeg 

 troede, at den vilde bade, men det gjorde den ikke. Pludseligt 

 kom et Egern til Syne lige tæt ved mig, og det saa med sin 

 smukke rødbrune Farve nydeligt ud i Solskinnet. Lige efter gik 

 et Par Musevaager skrigende ganske lavt hen over vore Hoveder, 

 og en Sortmejse var nede at drikke Vand, saa der manglede 

 ikke Liv i Skoven. Tre Personer gik forbi, og især L. blev 

 meget urolig og var lige ved at flyve. Lidt efter hørtes atter 

 Musevaagernes Skrig, og jeg glædede mig over, at H. og L. havde 

 Selskab, selv om det kun var Fætre. H. sad stadig paa Jorden 

 ikke langt fra Vandet og L. i Træet lige ved, og jeg gik hjem 

 efter det morsomme 2 Timers Besøg i den henrivende kuperede 

 Skov med de store Lærketræer og den enestaaende Luft; Skoven 

 ved Cortina og denne By med Omgivelser er noget af det dej- 

 ligste, man kan tænke sig, idet Dolomiterne viser sig til alle 

 Sider, saa saare man er ude af Skoven, eller en Lysning aabner 

 fri Udsigt. 



Jeg havde ikke behøvet at tage Beslutningen om at lade 

 Fuglene være alene i tre Dage, thi den 12. September blev jeg 



