úzce mečovité, ozubené anebo pokryté tvrdými setami. Čelisťová makadla 

 složená nejčastěji z 5 článků, 3. článek obvykle se smyslovým orgánem. Ty- 

 kadla složena z 15 článků, vzácně z 12, 13 nebo 14. Scapus málo patrný, srůstá 

 s hlavovou kapsulou. Pedicellus silnější než ostatní tykadlové články. Tykadla $ 

 s krátkými, stejně dlouhými setami, koncových 5 článků obvykle delších než 

 ostatní. Tykadla (J přeslenovitá (antennae plumosae), koncové 3 články obvykle 

 delší než ostatní. Hrud zaokrouhlená, předohruď při pohledu shora neviditel- 



Obr. 2. Culicoides sp. 9» pohled shora (upraveno podle Atchleye, Wirtha a Gaskinse 1975), 



ná na rozdíl od pakomárovitých {Chironomidae) , kde je částečně přehrnutá nad 

 zadním okrajem hlavy. Křídla v klidu úplně složená přes sebe a kryjí celou 

 hřbetní část zadečku, který často přesahují. Alula malá, někdy sotva nazna- 

 čená. Kostální žilka jen při předním okraji křídla, nanejvýš může dosahovat 

 к jeho vrcholu. Žilka R obvykle rozvětvená na Ri, R2+3 a R4+5. Je-li R2+3 

 přítomná, pak běží к přednímu okraji křídla a končí v Ri. Žilka M rozvětvená 

 na Ml a M2. Bazální část žilky M2 často atrofuje. M3+4 je patrná jen v konco- 

 vém úseku, který je spojený s Cui. Bazální úsek žilky Cui se tak stává společným 

 základem M3+4 a Cui. Hypopygium (^ je více či méně otočené okolo 8. zadeč- 

 kového článku, 9. tergum často s párem apikolaterálních výběžků. Gonopody 



21 



