9 (20 

 10 (И 



11 (10 



12 (15 



13 (14 



14 (13 



15 (12 



16 (17 



17 (16 



18 (19 



19 (18 



20 (9 



21 (30 



26 (25 



27 (22 



28 (29 



29 (28) 



anebo obě radiální pole (Ri, R2) dobře vyvinutá, pole R2 není čtvercovitého tvaru 

 a končí za středem délky křídla (výjimkou je rod Paradasyhelea Macfie, 1940, v naší 

 fauně nezastoupený). Drápky $ větší, stejně anebo nestejně dlouhé. Sety mezi 



facetami složených očí obvykle chybějí 2. podčeled Ceratopogoninae 



Místo rozvětvení žilky M leží za příčnou žilkou r-m (obr. 9 C). 



Drápky u obou pohlaví malé a stejně dlouhé, makrotrichie na křídlech obvykle 



početné. Dvě víceméně stejně dlouhá radiální pole Ri a R2. Humerálni jamky 



nápadné, empodium malé anebo rudimentární (tribus Culicoidini) 



2. rod Culicoides Laíreille, 1809 (str. 52) 



Drápky ? obvykle větší, stejně anebo nestejně dlouhé, u cJ menši a stejně dlouhé. 

 Makrotrichie na křídlech chybějí, anebo je jich velmi málo. Jedno nebo dvě ra- 

 diální pole; jsou-li dvě, pak R2 obvykle delší než Ri. Humerálni jamky nenápadné, 

 malé anebo chybějí, empodium chybí. 



Pole R2 malé, stejně dlouhé anebo delší než pole Ri. Jedno, vzácně obě pole mohou 

 zaniknout. Mezi facetami složených očí obvykle malé sety. Křidla bez nebo s ma- 

 krotrichiemi, často mléčně bílá (tribus Ceratopogonini) . 

 Křídla neskvrnitá, lysá, anebo jen s ojedinělými makrotrichiemi. Drápky zadních 



noh ? stejně dlouhé 3. rod Ceratopogon Meigen, 1803 



Křídla skvrnitá, pokrytá množstvím makrotrichií. Drápky zadních noh ? nestejně 



dlouhé 4. rod Alluaudomyia KiefFer, 1913 



Pole R2 velké, o mnoho delší než pole Ri, které může i zaniknout. Sety mezi face- 

 tami složených očí většinou chybějí. Křídla často bez makrotrichií, sklovitě prů- 

 svitná, někdy s tmavými, ostře ohraničenými skvrnami (tribus Stilobezziini) . 



Stehna zadních noh silně ztlustlá, na spodní straně s nápadnými trny 



Ъ. ToáSerromyia ^.eigen, 1818 



Stehna zadních noh štíhlá, naspodu bez trnů. 



4. či. chodidel srdcovitého tvaru. Drápky všech párů noh $ nestejně dlouhé. Alula 



s třásnitým okrajem 6. rod Stilobezzia Kieffer, 1911 



4. či. chodidel válcovitého tvaru. Drápky předního a středního páru noh ? stejně 



dlouhé, na zadních nohách nestejně dlouhé. Alula s rovným okrajem 



7. rod Monohelea Kieffer, 1917 



Místo rozvětvení žilky M pod anebo před příčnou žilkou r-m (obr. 9 B, 9 A). 



5. či. chodidel na spodní straně se silnými, černými, tupě zakončenými tyčinkovitý- 

 mi trny, tzv. batonnets (znak neplatí v plném rozsahu pro (J, kteří jsou vzácnější 

 a nedostatečně známí). Zadeček ? bez vnitřních apodém, 8. či. často s chomáčkem 

 set po stranách gonoporu (tribus Sphaeromiini) . 



Kostální žilka dosahuje téměř vrcholu křídla, zabírá 0,85 až 0,99 délky křidla 



(tento znak neplatí rovněž v plném rozsahu pro á*). 



Pole Ri a R2 přítomná. Stehna na spodní straně se silnými černými trny .... 



10. rod Sphaeromias Gurtis, 1829 



Jen jedno radiální pole přítomné. Stehna na spodní straně bez trnů. 



Hřbetni strana hrudi pokryta tuhými, téměř vzpřímenými setami. Zadní noh у 



středně dlouhé 11. rod Probezzia Kieffer, 1906 



Hruď bez tuhých set. Zadní nohy velmi dlouhé, přibližně 2 X delší než střední 



\2. vod MacropezaM-Gigeny 1818 



Kostální žilka nedosahuje vrcholu křídla, zabírá nanejvýš 0,8 délky křídla. 

 Tělo štíhlé, dorsum hrudi nápadně lesklé. Obě radiální pole Rj a R2 přítomná. 



Stehna jen vzácně otrnéná. Gonopody hypopygia ^ dvojčlenné 



\Ъ. Toá MallochoheleaWnih, 1962 



Tělo zavalité, dorsum hrudi matné. Jedno anebo dvě radiální pole. Stehna naspodu 



46 



