17 (18) Apikální okraj 9. terga se dvěma hrbolovitými výběžky (obr. 42 A4). Mezi facetami 



očí jemné sety 50, С (A.) chiopterus (str, 121) 



Apikální okraj 9. terga víceméně rovný, 



9. sternum rozdělené na dvě části, levou a pravou (obr. 44/4) 



54. C. {A.) scoticus (str. 126) 



9, sternum kompaktní. 



9. sternum s úzkým a hlubokým zářezem, který zasahuje do poloviny až dvou třetin 



výšky sterna. Paramery přibližně stejně silné, až 1 ,5 X silnější než ramena edeagu 



(obr. 43 B4). Mezi facetami očí sety chybějí 53. C. (A.) obsoletus (str. 124) 



9. sternum se širokým a mělčím vykrojením. 



Membrána hypopygia se setami. Bazální části ramen edeagu spojené příčkou 



(obr. 42B4) 51. С (A.) dewulfi (str. 122) 



Membrána hypopygia bez set. Bazální části ramen edeagu nejsou spojené příčkou 



(obr. 43 A4) 52. С [A.) abchazicus (str, 123) 



Ventrální výběžek basimer velmi krátký a široký, Bazální část basimer na vnitřní 

 straně s obrvenou ploškou, 9. tergum s krátkými sbíhavými apikolaterálními výběž- 

 ky 6. podrod Culicoides s. str. (str. 127) 



Okraj 9, terga mezi apikolaterálními výběžky konvexní. 



Apikální okraj 9. terga ve střední části s malým vykrojením (obr. 51/4) 



60. С {C.)fagineus (str. 136) 



Apikální okraj 9, terga uprostřed s malým výběžkem, který přesahuje apikolaterální 



výběžky (obr, 53/4) 62, C. (C) gňsescens (str, 139) 



Okraj 9. terga mezi apikolaterálními výběžky rovný anebo konkávní. 

 Střední (apikální) výběžek edeagu delší než 35 у.т (obr, 47/4) (délku středního vý- 

 běžku měříme od vrcholu sklerotizovaného oblouku ramen edeagu po konec 



středního výběžku) 56. С (С.) halophilus (str. 130) 



Střední výběžek edeagu kratší než 35 [лт. 



Paramery delší než 83 fxm (délku paramer měříme od bazálního ohybu po vrchol) . 

 Obrvená ploška na vnitřní straně basimer leží na zřetelné vyvýšenině. Odlišení jed- 

 notlivých druhů podle kresby křídla, viz klíč ? . . . 55. C. {€.) pulicaris (str, 127) 



57. С (C.) punctatus (str. 131) 



58. C. (C.) delta (str. 133) 



59. C. (C.) lupicaris (str. 135) 



33 (32) Paramery kratší než 83 (xm, obvykle okolo 70 [i.m. Obrvená ploška na vnitřní straně 



basimer neleží na vyvýšenině (obr. 52/4) .... 61. С {C.) impunctatus (str. 137) 



34 (15) Apikální okraj 9, terga s velkými zřetelnými apikolaterálními výběžky, které jsou 



rovnoběžné anebo rozbíhavé, 



35 (42) Paramery mají tvar přímých, málo zohýbaných tyčinek, přibližně stejně silných 



po celé délce, jen báze je někdy zesílená. Ramena edeagu mají tvar vysoké podkovy, 

 s nízkým středním výběžkem. Křídla neskvrnitá, 



36 (37) Bazální část teiomer bulbusovitě zesílená (obr. 54/4) . . 63. С cameroni (str. 140) 



37 (36) Bazální část teiomer není bulbusovitě zesílená 



1. podrod Pontoculicoides (str. 63) 



38 (39) Membrána hypopygia bez set. Bazální část paramer zesílená (obr. 13 A4) . . . . 



1. C. (P.) saevus (str, 63) 



39 (38) Membrána hypopygia se setami. Bazální část paramer není zesílená. 



40 (41) Křídla zakouřená hnědavým nádechem. Celkově menší druh, hypopygiuxn obr. 14 



A4 3. С {Р.) tauricus (str. 64) 



41 (40) Křídla čirá, sklovitě průsvitná, v procházejícím světle mikroskopu téměř zanikají. 



Větší druh, hypopygium obr. 13 B4 2. С (/*,) slovacus (str, 64) 



59 



28 (27 



29 (26 



30 (31 



31 (30 



32 (33 



