Hematofágní druh, napadající člověka a hospodářská zvířata; samice jsou 

 aktivní i v denních hodinách. V našich podmínkách je pravděpodobně univol- 

 tinní, s maximem výskytu v VI a VII. V zalesněných oblastech vystupuje až 

 po zónu jehličnatých lesů. 



Zeměpisné rozšíření: Francie, Velká Británie, CSSR. 



Výskyt v ČSSR: Např. Šumava, Bílé Karpaty, Nízké Tatry. 



Taxonomická poznámka: Doposud zůstává nevyjasněný vztah tohoto 

 druhu к С. minutissimus (Zetterstedt, 1855). Původní popisy neumožňují 

 jejich rozlišení. Popis C. pumilus a obraz jeho hypopygia uveřejněný Edward- 

 sem (1939) byl donedávna považován za popis С minutissimus (Zett.). Teprve 

 opakovaným studiem Edwardsových preparátů (Boorman a Goddard 1970) 

 byla zjištěna jeho totožnost s popisem С pumilus, který uveřejnili Callot a Kre- 

 mer (1961). Zdrojem všech nejasností byl nesprávně prokreslený proximální 

 konec basimery. Edwards (1939) nepostřehl přítomnost dorzálního výběžku 

 a ventrální jen slabě naznačil. Podobného omylu se dopustil též Országh 

 (1971, 1976). Dorzální výběžek basimery je méně sklerotizovaný a v preparátu 

 často deformovaný. Původně určený materiál z CSSR jako С minutissimus 

 (Országh 1970, 1971, 1972, 1976) je třeba považovat za C. pumilus. Materiál 

 z Československa odpovídá popisu Callota a Kremera (1961). Problematika 

 С pumilus sensu Remm, 1956 a Gucevič, 1964, 1973 (oči se dotýkají, antenální 

 senzily na 3., 11. —14. (?15.) či.) zůstává otevřená. Není známá*. Nevyjasněný 

 zůstává i vztah taxonů С pumilus sensu Callot et Kremer, 1961 а С. tugaicus 

 Džafarov, 1960. 



5. Culicoides (Oecacta) reconditus Campbell et Pelham-Clinton, 1960 



Obr. 15 A 



Campbell a Pelham-Clinton, i960: 227; riouxi Callot et Kremer, 1961: 679. 



?: Oči lysé, nedotýkají se. Délka tykadla 646 -780 /гт, AR 1,056-1,286, 

 Počet antenálních senzil na jednotli\7ch článcích: 3. (10 — 11), 4. (5—6). 

 5. (4-5), 6. (4-6), 7. (4-5), 8. (5), 9. (4-5), 10. (5), 11.-15. (0). Délka 

 makadla 208 —248 /zm. Senzorium ve tvaru protáhlého váčku, senzily ne- 

 vystupují nad povrch článků. Kusadla ozubená, na jednom 13—17 zoubků. 



Dorzální strana hrudi jednobarevně sedává. Křídla neskvrnitá, se šedohněda- 

 vým nádechem, hustě pokrytá makrotrichiemi. V bazálním poli 27—57 

 makrotrichií. Křídlo 1,47 -1,75 mm, žilka С 0,86-1,05 mm, CR 0,585 až 

 0,631. Apikální hřeben zadních holení z 5 —6 trnů. Dvě vajíčkovité spermatéky 

 s velmi slabě naznačeným krčkem. 



68 



