7. (1), 8. (0-1), 9. (1), 10. (0-1), 11.-13. (1), 14. (0-1), 15. (0). Délka 

 makadla 164 — 194 /лп. Senzorium kompaktní, ve tvaru středně hluboké 

 jamky. Senzily trochu přečnívají povrch článků. Kusadla ozubená, na jednom 

 14 — 15 zoubků, délka labra 137— 162 /гт. 



Dorzální strana hrudi tmavošedá. Křídla neskvrnitá, s jemným hnědavým 

 nádechem, bazální pole bez makrotrichií. Křídlo 0,88— 1,04 mm, žilka С 

 0,5 —0,575 mm, CR 0,553 —0,568. Apikální hřeben zadních holení ze 4 trnů. 

 Dvě přibližně stejné spermatéky, okrouhlé, slabě sklerotizované a světlé, 

 krček jen naznačený. 



(^: Hypopygium: 9. tergum s tenkými, málo rozbíhavými apikolaterálními 

 výběžky. 9. sternum ve středu s oválným vykrojením, které zasahuje do středu 

 výšky sterna. Apikální třetina paramer silně zúžená a různě zohýbaná. 

 Edeagus úzký a vysoký, střední výběžek se sbíhavými stranami. Basimera 

 s dorzálním a ventrálním výběžkem, membrána hypopygia bez set. 



Ekologie druhu není téměř známa, podle Guceviče (1973) je charakteristic- 

 ký pro stepní a pouštní oblasti, místy bylo pozorováno napadání hostitelů. 

 V CSSR v VI a VII. 



Zeměpisné rozšíření: Francie, ČSSR, SSSR (Zakavkazsko, Turkmé- 

 nie, Uzbekistán a Kazachstán). 



Výskyt v ČSSR: Zatím znám jen z v. Slovenska (Sobrance, Bofany). Původně byl tento 

 druh z ČSSR nesprávně determinován (Országh 1976) jako C. ßruzaeDiaiarov, 1958, který 

 je rozšířen v Zakavkazsku. 



18. Culicoides (Oecacta) lailae Khalaf, 1961 

 Obr. 19 В 



Khalaf, 1961, Beitr. Ent., 11: 458; kureksthakus Džafarov, 1962, Entomol. obozr., 41: 

 209. 



?: Oči lysé, nedotýkají se. Délka tykadla 600-680 (xm, AR 1,0—1,1. Počet antenálních senzil 

 na jednotlivých článcích tykadel: dohromady 15 — 20 senzil na 3.— 14. či., vzácně mohou 

 senzily na některém z 3.— 10. či. chybět. Délka makadla 220—250 fim. Senzorium kompaktní, 

 ve tvaru středně hluboké jamky, která je uvnitř širší než při ústi. Kusadla ozubená, na jednom 

 10—12 zoubků. Délka labra 180—200 (xm. 



Dorzální strana hrudi jednobarevně hnědá, někdy se třemi tmavšími podélnými pruhy. 

 Křídla neskvrnitá, někdy za polem R2 světlejší difúzní skvrnka a druhá ještě méně zřetelná na 

 žilce r-m. Křídlo 1,0— 1,3 mm, bazální pole bez makrotrichií. Apikální hřeben zadních holení 

 ze 4 trnů. Dvě spermatéky přibližně stejně velké, vajíčkovité, se zřetelným krčkem. 



cí : Hypopygium: 9. tergum se apikálné zřetelně zužuje, apikolaterálni výběžky tenké a krát- 

 ké. 9. sternum s oválným vykrojením. Paramery v bazální části přiblížené, někdy na krátkém 



81 



