<?: Křídlo 1,01 -1,28 mm, žilka С 0,55-0,70 mm, CR 0,520-0,569. Hypo- 

 pygium: 9. tergum s různě upravenými silnějšími a málo rozbíhavými apiko- 

 laterálními výběžky, 9. sternum s různě širokým vykrojením trojúhelníkovitého 

 až oválného tvaru, které přesahuje polovinu výšky sterna. Jen konce paramer 

 jsou zúžené, zašpičatělé a zahnuté o 90° či více. Edeagus s rovnými až oblouko- 

 vitě zahnutými rameny, mezi nimi je zřetelný slabě sklerotizovaný závěs. 

 Střední výběžek edeagu silný, tupě zakončený. Membrána hypopygia s mnoha 

 setami. Basimery s dlouhým dorzálním a ventrálním výběžkem. 



Podle Guceviče (1973) napadá člověka a hospodářská zvířata, nepatří však 

 mezi masové druhy. V nížinách až v oblastech smíšených lesů v CSSR od V do 

 konce VIII. 



Zeměpisné rozšíření: Západní Evropa až východní Sibiř, na jihu Irán. 

 Výskyt v ČSSR: Na vhodných biotopech po celém území. 



37. Culicoides (Oecacta) dispersus Gucevič et Smatov, 1966 



Obr. 32 A 



Gucevič a Smatov, 1966, Trudy Inst. Zool. AN Kazach. SSR, 25: 76; Gucevič, 1973: 

 199. 



$: Oči lysé, nedotýkají se. Délka tykadla 565 ^m, AR 1,12 (podle Guceviče 

 1,15—1,25). Počet antenálních senzil na jednotlivých článcích: 3. (2—3), 

 4.-11. (0), 12.-13. (1), 14.-15. (2).Délkamakadla 165 //m. Senzorium ne- 

 kompaktní, složené z 5 —7 drobných jamek, vzácněji jsou jamky větší a v men- 

 ším počtu. Kusadla ozubená, na jednom 13 —14 zoubků. Délka labra 180 ^m. 



Dorzální strana hrudi jednobarevně světle hnědá. Křídla na první pohled 

 jednobarevně hnědavá, avšak při pozorování v tmavém poli vynikají na před- 

 ním okraji dvě jemné skvrny, podobně i kořen křídla a vrcholová část análního 

 pole slabě světlejší. Bazální pole bez makrotrichií. Křídlo 1,3 mm, žilka С 

 0,74 mm, CR 0,569. Apikální hřeben zadních holení ze 4 trnů. Dvě vajíčkovité 

 spermatéky přibližně stejně velké (v průměru 42 /um), s velkým nálevkovitým 

 krčkem. 



^: Hypopygium: 9. tergum s ostrými, téměř rovnoběžnými apikolaterálními 

 výběžky, 9. sternum s hlubokým oválným vykrojením. Paramery ve střední 

 části rovné a přibližně stejně silné, jen konce zúžené. Edeagus tvaru vysoké 

 podkovy, šířka se rovná přibližně výšce. Membrána hypopygia se setami. Basi- 

 mery se zahnutým dorzálním a rovným ventrálním výběžkem. 



104 



