Biologie а ekologie druhu není známa. Podle Guceviče (1973) zastoupený ve 

 velkém množství ve sběrech na světlo, ve sběrech s těla člověka jen málo jedin- 

 ců. Materiál získaný v ČSSR byl sbírán na světlo rtuťové výbojky v VI. 



Zeměpisné rozšíření: SSSR (Kazachstán), ČSSR. 



Výskyt v CSSR: Zatím chycen jen v Tiché dolině ve Vysokých Tatrách. 



Obr. 32. A — Culicoides dispersus, В — С. machardyi. 1 — frontovertex 9? 2 — makadlo ?, 3 — 



spermatéky, 4 — hypopygium. (Měřítko neplatí pro A4, toto podle Guceviče 1973, B4 podle 



Gampbella a Pelham-Glin tónové i960.) 



38. Culicoides (Oecacta) poperinghensis Goetghebuer, 1953 



Obr. 33 



Goetghebuer, 1953, Arch. Hydrobiol., 48: 127; Campbell a Pelham-Glinton, 1960: 257. 



$: Oči lysé, nedotýkají se. Délka tykadla 583 — 737 \j.m., AR 1,12 — 1,2. Počet antenálních 

 senzil na jednotlivých článcích: 3. (2), 4.— 10. (0), 11.— 12. (0—1), 13. (1), 14.-15. (1 — 2), 

 velmi vzácné rovněž na 10. či. tykadel. Délka makadla 193 — 252 [лт. Senzorium nekompaktní, 

 obvykle složené ze 4 — 6 mělkých jamek. Kusadla ozubená, na jednom 13 — 18 zoubků. 



Dorzální strana hrudi matově zlatohnědá, štítek světlejší, zlatožlutý. Křídla s málo zře- 

 telnou kresbou, druhá světlá skvrna na předním okraji zasahuje hluboko vrcholovou pólo- 



105 



