(J : 9. tergum s rozbíhavými apikolaterálnjmi výběžky. Basimery s dorzálním 

 výběžkem, ventrální chybí anebo jen slabě naznačený. Membrána hypopygia 

 se setami. Střední výběžek edeagu není na konci rozdvojený. Paramery oddě- 

 lené, jen vzácně v bazální části spojené úzkým můstkem. 



39. Culicoides (Beltranmyia) circumscriptus Kieffer, 1918 



Obr. 34 



Kieffer, \91S -ASiNadqyanus Kieffer, 1918: 95; pulscher Zilahi-Sebess, 1934, Izv. Bulg. Ent. 

 Druž. (Sofija), 8: 155 (pulcher); Edwards, 1939: 36, 135; Zilahi-Sebess, 1940: 59; Arnaud, 

 1956: 97. 



?: Oči lysé, nedotýkají se. Délka tykadla 561 -830 ^m, AR 1,23-1,48. 

 Počet antenálních senzil na jednotlivých článcích: 3. (6—7), 4.-6. (2—3), 

 7. (2), 8.-12. (1-2), 13. (2-3), 14. (4-5), 15. (0). Délka makadla 202 až 

 252 /um. Senzorium kompaktní, ve tvaru hluboké váčkovité jamky. Kusadla 

 ozubená, jedno s 12—16 zoubky. Délka labra 179— 223 //m. 



Dorzální strana hrudi šedavá, s množstvím tmavších skvrnek v místech in- 

 zerce set, u některých jedinců rovněž větší hnědavé skvrny, vytvářející příčný 

 pás středem mesonota. Křídla skvrnitá, bazální pole s množstvím makrotrichií. 

 Křídlo 1,25-1,75 mm, žilka С 0,68-1,01 mm, CR 0,562-0,581. Apikální 

 hřeben zadních holení ze 4 trnů. Jedna vajíčkovitá až hruškovitá spermatéka 

 s krátkým krčkem. 



cJ: Křídlo 1,09 -1,4 mm, žilka С 0,55-0,72 mm, CR 0,51 -0,53. Hypopy- 

 gium: 9. tergum s kratšími, méně rozbíhavými, někdy téměř rovnoběžnými 

 apikolaterálními výběžky. 9. sternum nízké, se širokým oválným vykrojením, 

 které dosahuje či slabě přesahuje střed výšky sterna. Paramery často v bazální 

 části spojené úzkým můstkem, apikální polovina zúžená, konce nitkovité 

 a různě zohýbané. Edeagus s oválnými rameny, střední výběžek silný, tupě 

 zakončený. Membrána hypopygia s mnoha setami. Basimery s dlouhým dor- 

 zálním a velmi krátkým ventrálním výběžkem, který může úplně chybět. 



Názory autorů co do schopnosti sání na savcích se různí, podle Džafarova 

 (1964) saje na žábách. V CSSR byl materiál sbírán na světlo rtuťové výbojky 

 a v Čiernej Vodě u Bratislavy v hnízdě straky obecné (leg. D. Cyprich). V Ja- 

 ponsku nebezpečný přenašeč pivoka. Leucocytozoon caulleryi( Apicomplexa, Plasmodii- 

 ť/ař), který způsobuje hromadné hynutí kuřat. Nížinný druh, jen ojediněle v údo- 

 lích vyšších poloh. V našich podmínkách 1 až 2 generace v roce, od IV do VIII. 



Zeměpisné rozšíření: Velká Británie, Francie, Itálie, Dánsko, střední 

 Evropa, SSSR, Írán, Israel, Japonsko. 



Výskyt v ČSSR: Na mnoha lokalitách, např. Mikulov, Záhorská Ves, Bratislava, 

 Jelenec, Orava, Dúbrava (okres Liptovský Mikuláš), Trebišov, Humenné a dalši. 



107 



