Biologie а ekologie jen málo známa, na území SSSR byly samice sbírány s těla člověka 

 a'zvirat. 



Zeměpisné rozšíření: Široce rozšířený druh, avšak konkrétní údaje z Evropy chybějí. 

 Zasahuje daleko na východ (Irkutsk), na sever do Karélie, západně do Francie a jižně do 

 Kazachstánu. Ve Švýcarsku byl sbírán až do výše 1 300 m. 



Výskyt v ČSSR: Zatim nezjištěn, ale jeho výskyt zde je velmi pravděpodobný. 



5. podrod Av a řiti a Fox, 1955 

 Fox, 1953, Journ. Agr. Univ. Puerto Rico, 39: 218. 



Typ podrodu: Ceratopogon obsoletus Meigen, 1818 



?: Složené oči se dotýkají, nad lůžkem sety v horní části frontovertexu není 

 horní příčný šev. Senzorium na 3. či. makadel kompaktní, ve tvaru jamky. 

 Antenální senzily na 3. a 11. —15. či. tykadel. Křídla se spíše difúzní kresbou, 

 makrotrichie soustředěné v apikální třetině. Pole R2 dvoubarevné, bazální 

 část tmavá, apikální světlá. Dvě spermatéky. 



(J: 9. tergum bez apikolaterálních výběžků (jen u С chiopterus dva nízké široké 

 výběžky, vzniklé konkávním vykrojením terga). Basimery s dlouhým, štíhlým, 

 obloukovitě zahnutým ventrálním výběžkem, střední výběžek edeagu obvykle 

 štíhlý a nízký. 



50. Culicoides (Avaritia) chiopterus (Meigen, 1830) 

 Obr. 42 A 



Meigen, 1830, Syst. Beschr., 6: 263 {Ceratopogon); amoenus Winnertz, 1852, Linn. Ent., 

 6: 35 {Ceratopogon); Edwards, 1939: 45, 143; Kremer, 1965: 188; Jamnback, 1965, N. Y. 

 State Mus. Sei. Service, Bull., 399: 50; dobyi Callot et Kremer, 1969, Bull. Soc. Pathol. 

 Exot., 62:610. 



$: Oči lysé anebo s jemnými, málo zřetelnými setami, dotýkají se. Délka ty- 

 kadla 350— 515 /гт, AR 0,933 — 1,158. Počet antenálních senzil na jednotli- 

 vých článcích: 3. (2-3), 4.-10. (0), 11. (1), 12. (0-1), 13.-14. (1), 15. 

 (1—2). Délka makadla 115— 190 /гт. Senzorium kompaktní, vzácně složené 

 ze 2 či 3 jamek. Kusadla ozubená, na jednom 11—14 zoubků. Délka labra 

 110-160 /^m. 



Na hrudi při zadním okraji mesonota tmavá skvrna, vpředu rozdvojená. 

 Křídla světlá s málo zřetelnými skvrnami, obvykle jsou viditelné jen dvě 

 světlejší skvrny při předním okraji. Makrotrichie na křídle jen v apikální čtvr- 

 tině, často soustředěné jen při vrcholu křídla, bazální pole bez makrotrichií. 

 Křídlo 0,8-1,3 mm, žilka С 0,48 -0,79 mm, CR 0,59 -0,63. Apikální hřeben 



121 



