zadních holení z 5 —6 trnů. Dvě nestejně velké vajíčkovité až hruškovité sper- 

 matéky se zřetelným krčkem. 



S: Křídlo 1,03-1, 16mm, žilka С 0,613-0,668, CR 0,570-0,590. Нуро- 

 pygium: 9. tergum na konci se dvěma širokými výběžky, vzniklými konkávním 

 vykrojením. 9. sternum se širokým vykrojením, dosahujícím do středu sterna. 

 Střední výběžek edeagu jen málo přesahuje zahnuté konce paramer, membrána 

 hypopygia bez set. Oči s jemnými setami. 



Aktivně napadá člověka a hospodářská zvířata. V našich podmínkách ve 

 dvou až třech generacích v roce; první jedinci se objevují již počátkem V, 

 dále až do IX, s maximem výskytu v VI. 



Zeměpisné rozšíření: Holarktický druh. 



Výskyt v ČSSR: Široce rozšířený druh, např. Šumava (Uhlíkov), Pernek, Vrbovcc, 

 Eubochňa, Veličná, Nízké Tatry, Šáhy, Sobrance, Kral'ovsky Chlmec, Remetské Hámre aj. 



Obr. 42. A — Culicoides chiopterus, В — С dewulfi. 1 — frontovertex ?, 2 — makadlo $,3 — 



spermatéky, 4 — hypopygium. 



51. Culicoides (Avaritia) dewulfi Goetghebuer, 1936 



Obr. 42 В 



Goetghebuer, 1936, Bull. Ann. Soc. Ent. Belg., 76: 320; pseudochiopterus Downes et Kettle, 

 1952, Proč. R. Ent. Soc. London (B), 21: 67; Campbell a Pelham-Clinton, 1960: 260; Kre- 

 mer, 1965: 190. 



122 



