se širokým mělkým vykrojením. Konce paramer zahnuté o 180°. Edeagus 

 úzký a vysoký, střední výběžek málo přesahuje anebo je stejně vysoký jako 

 zahnuté konce paramer. Membrána hypopygia bez set. Basimery s dorzálním 

 a ventrálním výběžkem, ventrální je více nebo méně zahnutý směrem ke 

 konci edeagu. 



Obr. 46. Culicoides pulicaris cj. 4 — hypopygium, б — křídlo. 



Masově se vyskytující druh, napadá člověka a hospodářská zvířata. Velmi 

 početné jsou populace ve středních polohách, hlavně v oblastech nesouvisle 

 porostlých listnatými lesy. V teplých nížinných oblastech státu řidší, zde пз.- 

 hr2iztn агиЪ.с\п С . punctatus . V našich podmínkách 2 až 4 generace v roce. 



Zeměpisné rozšíření: Téměř celá palearktická oblast. 



Výskyt v CSSR: Na vhodných lokalitách po celém území. 



Poznámka. Samec С pulicaris ]q těžko odlišitelný od druhů C. punctatus, 

 С lupicaris a C. delta, hlavně pokud se jedná o ojedinělé exempláře; rozlišovací 

 znaky (např. kresba křídla) jsou patrnější, je-li к dispozici na srovnání bohatší 

 materiál z jedné lokality. Jelikož se jedná většinou o masově se vyskytující 



129 



