bazální destičkou. Koncový článek je na vrcholu opatřen věncem háčků 

 a po stranách zpevněn laterálními destičkami. Po stranách hrudi jsou u prepu- 

 py patrný obrysy orgánových základů dýchacích keříčků kukly a křídel 

 a končetin imaga (obr. 58 k. ž., 62 E— I), 



Obr. 62. Larva. A — D — anální sklerity. A — Twinnia hydroides, В — Odagmia variegata, С — 

 O. rheophila, D — Prosimulium hirtipes. E — ^I — orgánové základy dýchacích keříčků kukly. 

 E — Wilhelmia equina, F — W. lineata, G — Odagmia variegata, H — O. rheophila, I — O. monti- 

 cola. J — způsob proměřování spodní strany hlavové schránky, a — šířka předního okraje 

 hypostomia, b — délka od ústí postgenálního výřezu к zadnímu okraji hypostomia, с — délka 

 od vrcholu postgenálního výřezu к zadnímu okraji hypostomia, d — hloubka postgenálního 

 výřezu, e — šířka ústí postgenálního výřezu. 



Na posledním článku zadečku je vyvinut svérázně utvářený přichycovací 

 orgán (obr. 58 c, g, 62 A — D), skládající se ze dvou hlavních částí: ze zadního 

 přichycovacího terče a análního skleritu. Přichycovací terč (zadní přísavka) 

 je složen ze 60—130 řad háčků, uspořádaných radiálně do tvaru věnce, 

 s 8—30 háčky v jedné řadě. Anální sklerit má zpravidla tvar písmene X nebo 

 Y. Přichycovací orgán umožňuje zachycení larv)' к podkladu i v silném proudu 

 vody. V součinnosti s hrudní panožkou umožňuje také píďalkovitý pohyb 

 larvy. 



Ventrálně od přichycovacího orgánu jsou na 8. abdominálním článku 



152 



