publikuje Knoz v letech 1960 — 1965 sérii faunisticko-taxonomických zpráv. 

 Rozsáhlejší faunisticko-ekologickou studii povodí Dyje reprezentuje práce 

 Knoze a Sašinkové (1968). Na Slovensku se v posledních letech intenzívně 

 zabývají studiem této čeledi Jedlička a Halgoš (1968—1973). 



Na zdravotnický význam muchniček na území CSSR upozorňuje již v po- 

 lovině minulého století Eiselt. Další zmínky o této problematice nalezneme 

 např. u Jírovce, Rosického a Weisera, Nováka, Knoze a Nohela. Kubec 

 a Minář uvádějí přesvědčivé důkazy o veterinárním významu druhu Odagmia 

 ornata na území našeho státu. 



Parazity muchniček se u nás zabýval Weiser se svými spolupracovníky. 



HOSPODÁŘSKÝ A ZDRAVOTNICKÝ VÝZNAM 



Larvy a kukly muchniček, tvořící značné procento zvířeny dna tekoucích 

 vod, slouží jako významná složka rybí potravy. Odlišné citlivosti larev různých 

 druhů na stupeň znečištění vod by mohlo být využito к indikaci čistoty te- 

 koucích vod. Samice boda\ých druhů ohrožují zdraví lidí, domácích zvířat 

 i lesní zvěře dvojím způsobem —jako dotěrný bodavý hmyz a jako přenašeči 

 různých nákaz. 



Při bodáni vstřikují samice do místa vpichu sekrety slinné žlázy, které ob- 

 sahují anestezující, antikoagulační a proteolytické látky. Není-li samice vy- 

 rušena, saje asi 1 minutu. Za tuto dobu nasaje 1 —3 mm^ krve. Teprve po 

 odletu samice začíná toxické působení proteolytických enzymů. Postižené 

 místo nejprve silně svědí, později se dostavuje prudká bolestivost. V místě 

 vpichu vzniká malý puchýřek a v jeho okolí otok a zarudnutí. Zarudlá plocha 

 dosahuje průměru 1 —2 cm, u přecitlivělých jedinců až 10 cm. Spolu s těmito 

 příznaky dochází к místnímu z\ýšení teploty o 2 —4 °C. V další fázi se mohou 

 v postiženém místě vytvářet hemorhagie a nakonec nastat i nekróza tkáně. 

 Při silnějším pobodání dochází ke zvýšení teploty až к horečnatému stavu, 

 к celkové intoxikaci a v krajních případech i к uhynutí hostitele. Smrtelné 

 případy pobodání jsou známé zejména u mláďat nebo nemocných jedinců 

 domácích zvířat, zcela výjimečně i u člověka. Po silnějším pobodání dochází 

 běžně ke snížení dojivosti krav, výkonu tažných zvířat a u člověka ke stavu 

 několikadenní pracovní neschopnosti. Nejčastěji napadanými místy těla jsou 

 uši, víčka, podčelistní krajina, šíje, mléčné žlázy a tříselná krajina. 



Muchničky jsou známé jako mechaničtí přenašeči nákaz a jako mezihosti- 

 telé. Mechanický přenos různých bakteriálních infekcí (např. tularémie, 

 stafylokokových infekcí kůže apod.) je možný kontaminovanými ústními 

 ústroji. Jako mezihostitelé slouží hlísticím rodu Onchocerca a Ornitofilaria, 

 v^trusovcům druhu Leucocytozoon anatis a některým spirochétám (např. tro- 

 pický druh Treponema carateum, уу\о\г.\г.]\с\осп\ onemocnění nazývané ,,cara- 



170 



