i širší než kmen. Mezi proximálními polovinami vnitrních okrajů destiček ovi- 

 positoru oválná štěrbina. Velikost 2,5 —5,0 mm. 



Larva: Hlava soudečkovitá, s filtračními vějířky. Kresba na frontoklypeu 

 pozitivní, skvrny „e" a „f" vyvinuty. Vrcholy zubů na předním okraji hypo- 

 stomia jen mírně zaoblené nebo ostré; střední zub trojklanný. Na vrcholu 

 mandibuly za výběžkem t. p. nejméně 10 pilovitých zoubků. Anální sklerit 

 ve tvaru písmene X, ventrální papily chybějí, anální žábry jednoduché. Veli- 

 kost 6—10 mm. 



Kukla: Zámotek vatovitý. Sklerotizace povrchu a koncové trny zadečku 

 kukly podobné jako u rodu Twinnia. Šupinovité trny na hřbetní straně zadečku 

 vyvinuty při předních okrajích 5. —8. článku. U našicli zástupců v dýchacích 

 keříčcích po 16 nebo 22—26 vláknech. 



Holarktický rod, zahrnující okolo 50 druhů a poddruhů. Z těchto bylo zjiš- 

 těno v Evropě asi 10 forem, v ČSSR 5 druhů a 1 poddruh. 



KLÍČ DRUHŮ RODU PROSIMULIUM 



Dospělci 



1 (12) Oči rozděleny čelem — $$. 



2 (7) Vertikální úhel čela okolo 90°. Nohy celé černohnědé. 



3 (4) Kmen genitální vidličky 1,5— 2,0krát delší než ramena 



\. P. latimucro (str. 181) 



4 (3) Kmen genitální vidličky více než 2krát (až 3,5krát) delší než ramena. 



5 (6) Šířka 7. sterna větší než délka 2. P. hirtipes (str. 182) 



6 (5) Šířka 7. sterna přibližně stejná jako jeho délka . . . . 3. P. tomoí^ry (str. 184) 



7 (2) Vertikální úhel čela 95—100°. Nohy převážně žluté nebo žlutohnědé. 



8 (9) Délka štětů při dorzálním okraji 2— 3krát větší než při ventrálním (obr. 78) . . . 



4. O. subrufipes (str. 185) 



9 (8) Délka štětů při dorzálním okraji přibližně stejná jako při ventrálním. 



10 (11) Délka těla 4,0— 5,0 mm 5a. P. rufipes rufipes (str. 187) 



11 (10) Délka těla 3,0— 3.8 mm 5h. P. rufipes aestiualis (str. 189) 



12 (1) Oči odděleny jen čelním švem a možno na nich rozlišit očka dvojí velikosti (makro- 



ommatidia a mikroommatidia) — ^,3- 



13 (16) Gonosternum při pohledu zezadu má tvar podkovy. 



14 (15) Ochlupení štítu a bazálního kmene křídlové žilnatiny bronzově žluté. Gonosternum 



obr. 79 5a. P. rufipes rufipes {str. 187) 



15 (14) Ochlupení štítu a bazálního kmene křídlové žilnatiny zlatě žluté. Gonosternum 



s delším ventrálním výběžkem 5b. P. rufipes aestivalis (str. 189) 



16 (13) Gonosternum při pohledu zezadu trojúhelníkovitého tvaru. 



17 (18) Ochlupení Se žlutými i černými chloupky. Gonofurka rozeklaná nejméně do 1/2 



délky od vrcholu \. P. latimucro (str. 181) 



18 (17) Ochlupení Se jednobarevné. Gonofurka méně rozeklaná. 



19 (20) Vrchol lacinie otrněn na obou stranách. Gonosternum při pohledu zezadu má tvar 



rovnoramenného trojúhelníku (obr. 78) 4. P. subrufipes (str. 185) 



179 



