Zeměpisné rozšíření: Dosud známý jen z ČSSR. V jižní Evropě výskyt 

 blízce příbuzného P. fulvipes (Edwards, 1921). 



Výskyt v ČSSR: Běžný zejména ve vyšších polohách (Beskydy v okoU Starých Hamrů, 

 Brněnská vrchovina). 



Taxonomická poznámka: Ustanovení této formy za samostatný druh, 

 dobře odlišitelný podle utváření hypopygia dospělců, vyplývá ze studia typo- 

 vého materiálu P. rufipes (Meigen), P. fulvipes (Edwards), Р. fuscipes (Roser) 

 а Р. galii Edwards, kterou provedla Zwicková (1974). Samice subrufipes sp. n. 

 se liší od P. rufipes zejména odlišným utvářením štětů a tvarem 7. sterna, od 

 P. fulvipes tvarem 7. sterna. P. galii = syn. P. rufipes. Taxonomické pojetí 

 P. fuscipes viz P. tomosvaryi Enderlein, 



5a. Prosimulium rufipes rufipes (Meigen, 1830) 



Obr. 59 A, 61 C, 65 A, 79, tab. II e, VII с 



Meigen, 1830, Syst. Beschr., 6: 313 (Simulia); Davies, 1957: 1; Rubcov, 1959—1964: 

 180; Knoz, 1965: 20; Zwick, 1974: 78. 



$: Vertikální úhel čela okolo 100°. Tykadla celá tmavá. Čelo a líce stříbřitě 

 ochlupené. Kyvadélka žlutohnědá. Bazální kmeny křídlové žilnatiny, štít 

 a tergum 1. abdominálního či. světle žlutě ochlupené. Na nohách jsou smolně 

 černě zbarveny jen: kyčle, distální vrcholy stehen, proximální i distální vrcholy 

 holení a celá chodidla. Zbývající části noh žluté až žlutohnědé. 7. sternum po- 

 dobného obrysu jako u P. tomosvaryi. Délka větví genitální vidličky v poměru 

 к délce jejího ramene 1 : 2,3 —2,5. Štěty 2,5 — 3,5krát širší než dlouhé, jejich 

 délka na ventrálním okraji jen o málo menší nebo stejná jako při okraji hřbet- 

 ním. Velikost 4,0 —5,0 mm, délka křídla 3,5 —4,5 mm. 



cJ: Lacinie čelistí opatřeny kromě většího počtu trnů na vnitřním okraji 

 navíc 3 —5 trny na vrcholové části okraje vnějšího. Bazální kmeny křídlové 

 žilnatiny porostlé tmavými, bronzově lesklými chloupky. Gonosternum při 

 pohledu zezadu široce podkovovitého tvaru, při pohledu z boku s dlouhým, 

 zavalitým ventrálním výběžkem. Ostatní sklerity hypopygia podobné jako 

 u P. hirtipes. Velikost 4,0 —5,0 mm, délka křídla 3,75 —5,0 mm. 



Larva : Kresba na frontoklypeu podobná jako u P. hirtipes. Postgenální výřez 

 zasahuje o něco více než do 1/3 délky postgenálního mostu. Velké zuby 

 hypostomia, v pořadí 2. a 4. od středního trojklanného zubu, vždy zřetelně delší 

 než velké zuby v pořadí 1. a 3. od středního. Střední trojklanný zub přesahuje 

 svým vrciiolem daleko úroveň vrcholů zubů 2. a 4. Po stranách hypostomia po 

 3 —4 na konci roztřepených štětinách. Dva poslední články tykadla tmavě hnědé, 



187 



